ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

04 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/692/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 року про повернення без розгляду заяви поданої в порядку ст. 381-1 КАС України у справі №340/692/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо обрахунку пенсії ОСОБА_1 без застосування ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ із збільшенням розміру пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням положень ч.2 ст.56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII в частині збільшення розміру пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, починаючи з 13.07.2024. 
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року відмовлено в задоволені заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №340/692/25.
ОСОБА_1 08 жовтня 2025 року звернулася з заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №340/692/25.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення - повернуто заявнику без розгляду.
Повертаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що повторно подана в порядку ст.381-1 КАС України заява ОСОБА_1 є зловживанням процесуальними правами, адже є поданням клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржила її в апеляційному порядку. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що відповідачем не виконується рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року, а тому суд першої інстанції повинен встановити судовий контроль за його виконанням. Зазначає про те, що з 01.03.2025 доплата до пенсії за понаднормовий стаж мала становити 1686,43 грн, а не 330,54 грн, як було встановлено рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №935140131865 від 26.02.2025.
Відповідач не надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу. 
Відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, враховуючи положення частини 1 статті 308 КАС України, щодо розгляду справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, виходить з наступного.
За змістом ст. 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. 
Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.
За змістом пункту 1 частини 2 статті 45 КАС України з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема, у разі подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.
Згідно з частиною 3 статті 45 КАС України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
Відповідно до частини четвертої статті 45 КАС України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.
Правові висновки із вказаного питання були викладені Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постанові від 07 квітня 2021 року у справі №9901/23/21, відповідно до яких саме з метою виконання завдання адміністративного судочинства сторона у справі має користуватися процесуальними правами, сприяючи тим самим суду у здійсненні правосуддя. Якщо особа здійснює певну процесуальну дію не з цією метою, а для досягнення інших цілей, така особа виходить за межі дійсного змісту відповідного процесуального права, тобто зловживає ним. Правова система має бути спроможною ефективно захистити себе від цих дій. І саме на такий захист спрямовані заходи, які суд застосовує через зловживання учасником судового процесу процесуальними правами. Відповідні заходи передбачені у частинах третій і четвертій статті 45, частині восьмій статті 139, частині першій статті 144, пункті 5 частини першої статті 145, статті 149 КАС України.
Судом апеляційної інстанції з`ясовано, що ОСОБА_1 28.07.2025 зверталася до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №340/692/25.
У вищезазначеній заяві позивач вказувала на те, що з 01.03.2025 доплата до пенсії за понаднормовий стаж мала становити 1686,43 грн, а не 330,54 грн, як було встановлено рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №935140131865 від 26.02.2025 (а.с. 60-61).
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року відмовлено в задоволені заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №340/692/25.
В свою чергу, ОСОБА_1 08.10.2025 повторно звернулася до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №340/692/25, в якій зазначає про те, що з 01.03.2025 доплата до пенсії за понаднормовий стаж мала становити 1686,43 грн, а не 330,54 грн, як було встановлено рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №935140131865 від 26.02.2025 (а.с. 89-91).
Враховуючи, що позивачем вдруге подано заяву з питання, що вже розглянуто судом з постановленням відповідної ухвали, та аргументи поданої заяви фактично стосуються негоди з прийнятими рішеннями відповідача внаслідок виконання судового рішення у справі №340/692/25, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для застосування заходів передбачених частинами третьою і четвертою статті 45 КАС України.
У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Згідно з частиною першою статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 року у справі №340/692/25 - залишити без задоволення.
Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2025 року у справі №340/692/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Білак 

суддя С.В. Чабаненко 

суддя І.В. Юрко