Справа № 199/16576/25
(2/199/2041/26) 

РІШЕННЯ
Іменем України

28.04.2026 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра 
у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.
за участю секретаря Попружко Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кальчицької сільської ради Донецької області, третя особа Друга державна нотаріальна контора міста Києва, про визнання права власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Кальчицької сільської ради Донецької області, третя особа Друга державна нотаріальна контора міста Києва, про визнання права власності на земельну ділянку.
В обґрунтуванні позовних вимог посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00043116127 від 15.01.2024 року.
26.10.2004 року ОСОБА_2 на підставі розпорядження Володарської райдержадміністрації №111 від 02.04.2004 року, отримала 26.10.2004 року державний акт серії ДН №068624, на земельну ділянку площею 6,69 га, кадастровий номер №1421781600:05:000:1007, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Зорянської сільської Ради, Володарського району, Донецької області.
За життя ОСОБА_2 12.02.2009 року склала заповіт, посвідчений нотаріусом Володарської державної нотаріальної контори Будика Н.М., зареєстровано в реєстрі за №514. Відповідно до заповіту ОСОБА_2 заповідала ОСОБА_1 майно, яке складається із земельної ділянки, площею 6,69 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Зорянської сільської Ради, Володарського району, Донецької області за кадастровим №1421781600:05:000:1007, яка належить їй на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №068624, виданого 26.10.2004 року Володарською райдержадміністрацією.
19.07.2022 року позивачка звернулася до державного нотаріуса Другої державної нотаріальної контори міста Києва Ткач О.А. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Утім, постановою державного нотаріуса Другої державної нотаріальної контори міста Києва Ткач О.А. від 25.03.2025 року, ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Володарською державною нотаріальною конторою Донецької області 12.02.2009 року, за реєстровим №514, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відмовлено, у зв`язку з пропущеним строком прийняття спадщини.
Далі, ОСОБА_1  звернулась до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, та рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 10.07.2025 року ОСОБА_1 визначено додатковий строк 2 місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Так, у межах наданого додаткового строку ОСОБА_1 повторно звернулась до Другої державної нотаріальної контори міста Києва із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 
Утім, постановою державного нотаріуса Другої державної нотаріальної контори міста Києва Ткач О.А. від 17.09.2025 року ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Володарською державною нотаріальною конторою Донецької області 12.02.2009 року, за реєстровим №514, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відмовлено у зв`язку із неможливістю встановлення кола спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку в спадщині.
Крім цього, відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, яка розташована на території Зорянської сільської ради колишнього КСП “Маріупольський” площею 6,69 га, кадастровий номер 1421781600:05:000:1007, складає 220 261 грн. 
Позивачка зазначає, що земельна ділянка, яку ОСОБА_2 їй заповідала відповідно до заповіту, знаходиться на тимчасово окупованій території Донецької області, (державний акт, серія ДН № 068624, виданий 26.10.2004 року Володарською райдержадміністрацією, кадастровий номер 1421781600:05:000:1007), розташована на землях КСП «Маріупольский» Зорянської сільської ради Донецької області Нікольського району (колишній Володарський), а тепер у зв`язку з адміністративною реформою на території Кальчицької сільської територіальній громади Маріупольського району Донецької області. 
При цьому, Кальчицька сільська територіальна громада Маріупольського району Донецької області на теперішній час знаходиться на тимчасово окупованій території Маріупольського району Донецької області. На підконтрольну територію України зазначена окупована територіальна громада та її посадові особи не виїхали та територіальну громаду не зареєстрували.
Позивачка зазначає, що до заяви про прийняття спадщини було долучено оригінал заповіту та оригінали державного акту на земельну ділянку, площею 6,69 га, серії ДН №068624 від 26.10.2004 року, кадастровий номер №1421781600:05:000:1007, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 у разі наявності заповіту нотаріусу подається його оригінал чи дублікат, відповідно до п.п.2.3 пункту 2 глави 10, а згідно п. п 4.16 віддання свідоцтва про право на спадщину проводиться нотаріусом після надання документів що посвідчують право власності на майно в даному випадку оригінали державних актів на земельну ділянку, площею 6,85 га, та земельну ділянку, площею 6,38 га, були також долучені до заяви про прийняття спадщини.
Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд визнати за нею, у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку площею 6,69 га. згідно державного акта серія ДН № 068624, виданого 26.10.2004 року Володарською райдержадміністрацією, кадастровий номер 1421781600:05:000:1007, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Зорянської сільської ради, а тепер на території Кальчицької сільської територіальної громади Маріупольського району Донецької області.
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, підтримала позовні вимоги, просила справу слухати у її відсутності, про що надала письмову заяву.
Представник відповідача Кальчицької сільської ради Донецької області у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку.
Представник третьої особи Другої державної нотаріальної контори міста Києва Погоріла Л.С. просила розглянути справу за її відсутності та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства, про що надала письмову заяву. 
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, копію спадкової справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00043116127 від 15.01.2024 року (а.с.15).
26.10.2004 року ОСОБА_2 на підставі розпорядження Володарської райдержадміністрації №111 від 02.04.2004 року, 26.10.2004 року отримала державний акт серії ДН №068624, на земельну ділянку площею 6,69 га, кадастровий номер №1421781600:05:000:1007, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Зорянської сільської Ради, Володарського району, Донецької області (а.с.101).
За життя ОСОБА_2 12.02.2009 року склала заповіт, посвідчений нотаріусом Володарської державної нотаріальної контори Будика Н.М., зареєстровано в реєстрі за №514. Відповідно до заповіту ОСОБА_2 заповідала ОСОБА_1 майно, яке складається із земельної ділянки, площею 6,69 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Зорянської сільської Ради, Володарського району, Донецької області за кадастровим №1421781600:05:000:1007, яка належить їй на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №068624, виданого 26.10.2004 року Володарською райдержадміністрацією (а.с.14).
19.07.2022 року позивачка звернулася до державного нотаріуса Другої державної нотаріальної контори міста Києва Ткач О.А. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Утім, постановою державного нотаріуса Другої державної нотаріальної контори міста Києва Ткач О.А. від 25.03.2025 року, ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Володарською державною нотаріальною конторою Донецької області 12.02.2009 року, за реєстровим №514 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відмовлено, у зв`язку з пропущеним строком прийняття спадщини (а.с.121).
Далі, ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, і рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 10.07.2025 року ОСОБА_1 визначено додатковий строк 2 місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У подальшому, у межах наданого додаткового строку ОСОБА_1 повторно звернулась до Другої державної нотаріальної контори міста Києва із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 
Утім, постановою державного нотаріуса Другої державної нотаріальної контори міста Києва Ткач О.А. від 17.09.2025 року ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Володарською державною нотаріальною конторою Донецької області 12.02.2009 року, за реєстровим №514 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відмовлено у зв`язку із неможливістю встановлення кола спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку в спадщині (а.с.16).
Крім цього, відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, яка розташована на території Зорянської сільської ради колишнього КСП “Маріупольський” площею 6,69 га. кадастровий номер 1421781600:05:000:1007 складає 220 261 грн. (а.с.94-104). 
Позивачка зазначає, що земельна ділянка, яку ОСОБА_2 їй заповідала відповідно до заповіту, знаходиться на тимчасово окупованій території Донецької області, державний акт серія ДН № 068624 виданого 26.10.2004 року Володарською райдержадміністрацією, кадастровий номер 1421781600:05:000:1007, розташована на землях КСП «Маріупольский», Зорянської сільської ради Донецької області Нікольського району (колишній Володарський), а тепер у зв`язку з адміністративною реформою на території Кальчицької сільської територіальній громади Маріупольського району Донецької області. 
При цьому, Кальчицька сільська територіальна громада Маріупольського району Донецької області на теперішній час знаходиться на тимчасово окупованій території Маріупольського району Донецької області. На підконтрольну територію України зазначена окупована територіальна громада та її посадові особи не виїхали та територіальну громаду не зареєстрували.
Позивачка зазначає, що до заяви про прийняття спадщини було долучено оригінал заповіту та оригінали державного акту на земельну ділянку, площею 6,69 га, серії ДН №068624 від 26.10.2004 року, кадастровий номер №1421781600:05:000:1007, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 у разі наявності заповіту нотаріусу подається його оригінал чи дублікат, відповідно до п.п.2.3 пункту 2 глави 10, а згідно п. п 4.16 віддання свідоцтва про право на спадщину проводиться нотаріусом після надання документів що посвідчують право власності на майно в даному випадку оригінали державних актів на земельну ділянку, площею 6,85 га, та земельну ділянку, площею 6,38 га, були також долучені до заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Положеннями статті 1217 Цивільного кодексу Україна встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до приписів статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.
Згідно з нормами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Згідно з частинами першою та третьою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України "Про нотаріат", при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.
Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.
Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.
Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України "Про нотаріат", покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.
Цивільний кодекс України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, передбачених статтями 335, 376 та 392 ЦК України.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Припиняється право власності, зокрема, у разі смерті власника (п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України).
Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року).
У свою чергу, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України).
Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.
Відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.
Згідно з п. п. 1,2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування", при вирішенні спорів у зв`язку зі спадкуванням за заповітом суд повинен застосовувати правила глави 85 ЦК України та враховувати, що заповідач, зокрема, має право: призначити своїми спадкоємцями фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (частина перша статті 1235 ЦК); без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом, крім тих, які мають право на обов`язкову частку у спадщині.
Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в господарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року зазначено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно.
Статтею 16 ЦК передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи, до яких, зокрема, законодавцем віднесено визнання права. Право на обрання способу захисту своїх прав та законних інтересів (нотаріальний чи судовий) належить виключно особі і не може бути обмежене з формальних міркувань.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, тому вважає визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку, площею 6,69 га, кадастровий номер 1421781600:05:000:1007, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території на території Зорянської сільської ради, а тепер на території Кальчицької сільської територіальної громади Маріупольського району Донецької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Судові витрати у вигляді судового збору віднести на рахунок держави, оскільки позивачка, як інвалід другої групи, відповідно до вимог законодавства звільнена від сплати судового збору..
Керуючись ст.ст. 328, 331, 392, 1216-1218, 1258, 1265, 1268, 1276, 1297 ЦК України, ст.ст. 9, 12, 13, 76, 81, 133, 137, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Кальчицької сільської ради Донецької області, третя особа Друга державна нотаріальна контора міста Києва, про визнання права власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку, площею 6,69 га, кадастровий номер 1421781600:05:000:1007, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території на території Зорянської сільської ради, а тепер на території Кальчицької сільської територіальної громади Маріупольського району Донецької області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати у вигляді судового збору віднести на рахунок держави.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Кальчицька сільська рада Донецької області, код ЄДРПОУ 04340721, юридична адреса: Донецька обл., Маріупольський р-н, с. Кальчик, пров. Вокзальний, буд. 2; місцезнаходження за адресою: Кіровоградська обл., Олександрійський р-н, с. Куцеволівка, вул. Центральна, 110а.

Третя особа: Друга державна нотаріальна контора міста Києва, місцезнаходження: м.Київ, вул.Саксаганського, 45.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Л.Г.Якименко