Справа № 466/3480/26
Провадження № 2/466/2817/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
06 липня 2026 року м. Львів
Шевченківський районний суд м. Львова
в складі: головуючий суддя Едер П. Т.
секретар с/з Якубів І. О. 
з участю: позивача ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав,-
у с т а н о в и в:
20 квітня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав, у якій просить суд ухвалити рішення, яким позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо його сина ОСОБА_3 , 2008 року народження.
Стислий виклад позицій сторін.
Обґрунтування позивача. 
Позивач у позовній заяві зазначила, що 16.08.2007 року між нею і ОСОБА_2 було укладено шлюб. Відповідач, ОСОБА_2 , є батьком їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження. Шлюб між ними було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 10.02.2015р.
За доводами позивача, з кінця лютого 2014р. вони з чоловіком перестали разом проживати, після цього вони ще кілька разів бачилися і він до нього приїжджав. Жодного разу батько не цікавився за які кошти вона забезпечує сина і коштів на його утримання не давав дуже довгий час. Був період приблизно два роки, коли з нього примусово стягували аліменти, але потім він спеціально звільнився з роботи. 3 червня 2014 р. відповідач самоусунувся від виховання, матеріального забезпечення і будь яких контактів з сином, попри те, що нею було створено багато варіантів продовження їхнього спілкування і перешкод ніколи не чинила. Дитині був наданий його особистий телефон для спілкування з батьком і родиною з його боку, їм було повідомлено номер телефону сина, спілкування підтримують лише деякі родичі, тато і баба з тіткою не спілкуються з сином.
Позивач вказує, що в березні 2015 року вона була змушена подати на аліменти, оскільки за рік, який вони проживали окремо відповідач не надавав жодних коштів на утримання сина. Шевченківським районним судом було винесено рішення про стягнення аліментів в розмірі 1000 грн в твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації і щомісячно на утримання дитини, які відповідач не платив довгий час. 
Позивач доводить, що від червня 2014р відповідач: не підтримує жодного контакту з сином; не було прийнято жодних спроб чи прохань зі сторони відповідача побачитися з дитиною; не цікавиться його життям, станом здоров`я, навчанням чи розвитком; не бере участі у вихованні дитини жодним чином.
Крім того, відповідач близько 10 років не сплачує аліменти на утримання дитини, не надає жодної матеріальної допомоги, чим грубо порушує свої обов`язки батька, передбачені законодавством України.
Позивач зазначає, що увесь цей час дитина виховується нею самостійно, без будь-якої участі з боку батька. Така тривала бездіяльність відповідача свідчить про свідоме та систематичне ухилення від виконання батьківських обов`язків без жодних поважних причин. ОСОБА_2 не мав жодних перешкод для спілкування з сином всі ці роки. 
Через відсутність спілкування і фінансового забезпечення вона подала заяву в Орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації. Вона зробила так щоб, колишній чоловік мав змогу прийти і домовитися про відвідування дитини, відновив спілкування з сином, оскільки він усім знайомим казав що вона не дає їм бачитися і спілкуватися. Відповідач на засідання не з`явився. Орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації виніс рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо спільного сина ОСОБА_3 . 
Позивач вказує, що зараз з дозволу сина вона представляє його інтереси в суді і висловлює його рішення позбавити його батька ОСОБА_2 батьківських прав на нього. Без батьківської згоди вона не моє прописати сина ОСОБА_3 в свою квартиру. Таким рішенням батько грубо порушує права спільної дитини. Без прописки син не може стати на військовий облік, а без цих документів він не зможе поступити у вищий начальний заклад. 
Позивач вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованим та таким, що відповідає найкращим інтересам дитини і прийняте дитиною, підтримане нею, як його мамою, оскільки фактично батько давно самоусунувся від його життя.
Обґрунтування заперечень відповідача.
Відзив на позовну заяву відповідачем ОСОБА_2 в порядку ст. 178 ЦПК України у встановлений судом термін до суду подано не було. Заяв чи клопотань на адресу суду подано не було.
Пояснення третьої особи.
Представником третьої особи в Органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради пояснення щодо позову подано не було. 
26 червня 2026 року на адресу суду через систему «Електронний суд» представником Органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради Синицьким Б. П. подано висновок від 25.06.2026 №260001-вих-92760, враховуючи представлені документи, витяг з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини від 04.06.2026 № 10, пояснення матері (з її слів, батько ОСОБА_4 повністю відсутній у його житті, за цей час не проявляв жодного інтересу до сина, матеріально не забезпечував), пояснення дитини (свого батька не пам`ятає, через тривалу відсутність у його житті, тому наполягає на позбавленні його батьківських прав), наявність чималої заборгованості зі сплати аліментів, що свідчить про навмисне ігнорування батьком обов`язку щодо матеріального утримання власної дитини, первинний висновок органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 04.11.2016 про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина, з часу надання якого поведінка батька так і не змінилася, оскільки він не вжив жодних дій для відновлення стосунків із сином чи виконання своїх обов`язків, що підтверджує його свідоме небажання бути батьком, з метою якнайкращого забезпечення інтересів дитини, керуючись ст. 3, 12 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст. 19, 141, 150, 164, 171 Сімейного кодексу України, Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 23 квітня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 14 травня 2026 року витребувано у Органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради висновок про доцільність (недоцільність) позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 05 червня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 26 червня 2026 року постановлено проводити заочний розгляд справи.
Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, надала пояснення, що аналогічні викладеному в позовній заяві. Просила позов задовольнити.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням, а також від нього не надходило відзиву на позовну заяву, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності.
У судове засідання представник Органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради Синицький Б. П. не з`явився, 26.06.2026 на адресу суду через систему «Електронний суд» подав клопотання, у якому просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Приймаючи до уваги викладене, враховуючи наявність зазначених умов проведення заочного розгляду справи, суд розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній доказів про що було постановлено відповідну ухвалу суду.
Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, допитавши неповнолітнього ОСОБА_3 , встановив наступне.
16.08.2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб. 
ОСОБА_2 , є батьком неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10.02.2015р. шлюб між сторонами розірвано
Згідно довідки від 05.03.2026 № 80 виданої директоркою Середньої загальноосвітньої школи №98 м. Львова Л. Земби встановлено, що ОСОБА_3 у 2026 році завершує здобуття повної загальної середньої освіти в Середній загальноосвітній школі №98 м. Львова.
Згідно характеристики учня 11-Б класу СЗШ №98 м. Львова ОСОБА_3 виданої директором школи ОСОБА_5 та класним керівником ОСОБА_6 встановлено, що ОСОБА_7 навчається у СЗШ N?98 з першого класу. За час навчання зарекомендував себе як розумний і ввічливий хлопець. Він здібний, має хорошу пам`ять, на уроках уважний, старанний, має високі досягнення у навчанні. ОСОБА_4 доброзичливий, вихований, скромний, врівноважений, розсудливий, комунікабельний, товариський. Завжди має власну думку, не піддається негативному впливу. З повагою ставиться до товаришів і старших за себе. В стосунках з однолітками спокійний, не конфліктний. Хлопець вчасно та якісно виконує доручення, надійний, відповідальний. Він свідомо виконує правила поведінки. До правопорушень не схильний. Шкідливих звичок не має. Мати, ОСОБА_1 , бере активну участь у житті класу, допомагає в організації позакласних заходів, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться шкільним життям сина і часто спілкується з учителями, організовує правильне проведення вільного часу. ОСОБА_4 завжди гарно і чисто одягнений, забезпечений усім необхідним для навчального процесу. Батько, ОСОБА_2 , зі слів ОСОБА_4 , не спілкується з сином, з сім`єю не проживає. У вихованні участі не бере. З класним керівником на зв`язок не виходив, на батьківські збори та взагалі у школі не з`являвся жодного разу.
Будь-яких доказів, що спростовували б доводи позивача про те, що відповідач постійно ухилявся та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, після фактичного припинення шлюбних відносин по даний час не спілкується із сином, не приймав ніякої участі у вихованні сина, не надавав жодної матеріальної чи грошової допомоги судом не здобуто.
Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 06 квітня 2026 ВП № 47848101 встановлено, що ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.04.20296 в сумі 107930,620 грн.
Отже, відповідач покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні свого сина.
Згідно висновку Органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради Синицьким Б. П. від 25.06.2026 №260001-вих-92760, встановлено, що згідно Акту № 4 від 18.05.2026, виданого головою ОСББ "Трильовського 20", за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживає без реєстрації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до характеристики з місця проживання на матір дитини від 18.05.2026, виданої головою ОСББ "Трильовського 20", в якій також зазначено, що зі слів мешканців будинку та сусідів батько дитини, ОСОБА_2 , впродовж тривалого часу не з`являється за місцем проживання спільної дитини, не бере участі у вихованні сина, не спілкується з ним, не цікавиться його життям та потребами, у будинку його давно не бачили, участі у забезпеченні та вихованні дитини він не бере. Згідно довідки № 6 з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації від 18.05.2026, відповідно до якої за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_9 та ОСОБА_1 .
Згідно висновку Органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради Синицьким Б. П. від 25.06.2026 №260001-вих-92760, встановлено, що враховуючи представлені документи, витяг з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини від 04.06.2026 № 10, пояснення матері (з її слів, батько ОСОБА_4 повністю відсутній у його житті, за цей час не проявляв жодного інтересу до сина, матеріально не забезпечував), пояснення дитини (свого батька не пам`ятає, через тривалу відсутність у його житті, тому наполягає на позбавленні його батьківських прав), наявність чималої заборгованості зі сплати аліментів, що свідчить про навмисне ігнорування батьком обов`язку щодо матеріального утримання власної дитини, первинний висновок органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 04.11.2016 про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина, з часу надання якого поведінка батька так і не змінилася, оскільки він не вжив жодних дій для відновлення стосунків із сином чи виконання своїх обов`язків, що підтверджує його свідоме небажання бути батьком, з метою якнайкращого забезпечення інтересів дитини, керуючись ст. 3, 12 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст. 19, 141, 150, 164, 171 Сімейного кодексу України, Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Норми права, що застосовані судом при розгляді спірних правовідносин.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Стаття 13 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є природним обов`язком батьків, що випливає звичайно зі змісту положення ст. 180 Сімейного кодексу України, яке зобов`язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
У відповідності з ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.
Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Частиною 2 ст. 155 СК України встановлено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно з ст. 157 Сімейного кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні.
Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Статтею 165 Сімейного кодексу України визначено, що з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
В контексті пункту 2 ст. 8 Конвенції про права дитини, ЄСПЛ наголосив, що в усіх випадках основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини.
Згідно із ч. 1 ст. 9 Конвенції, визначення компетентними органами, що розлучення дитини з батьками необхідне застосовувати в якнайкращих інтересах дитини може бути необхідне у випадку, коли батьки не піклуються про дитину.
Відповідно до ст. 18. Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 20 від 19.12.2008 - ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно ст. ст. 11,12,15 та Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки, які проживають окремо зобов`язані брати участь у їх вихованні. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Вихованням сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватись на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови національних, історичних і культурних цінностей, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Відповідно до ст. 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» (заява від 07 грудня 2006 року №31111/04) наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
Судом у судовому засіданні заслухано думку дитини ОСОБА_3 , який пояснив, що свого батька не пам`ятає, через тривалу відсутність у його житті. Зазначив, що батько не цікавиться його життям, станом здоров`я, навчанням чи розвитком, не бере участі у його вихованні жодним чином. Тому наполягає на позбавленні його батьківських прав.
Встановлені судом вищенаведені обставини і факти у цій справі, дають суду підстави дійти висновку про ухилення ОСОБА_2 від виховання свого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідомого нехтування відповідачем своїми обов`язками, відсутність серйозного ставлення до своїх батьківських обов`язків, а тому суд вважає позов підставним, таким, що ґрунтується на вимогах Закону, доводи позивача підтверджуються належними та допустимими доказами, що вказує на необхідність задоволення вимог позивача. 
Розподіл судових витрат між сторонами.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1331,20 грн. 
Керуючись ст. ст. 4, 11, 12, 13, 77, 81, 141, 247, 263-265, 268, 280-283, 289, 352, 354 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в:
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , судовий збір у розмірі 1331,20 грн. (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 копійок).
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
Третя особа: Орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, ЄДРПОУ 25258931, місцезнаходження: м. Львів, пр. Червоної Калини, 66.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення складено 06.07.2026 року.
  Суддя	  	 П.  Т.  Едер