Справа № 457/1086/26
провадження №1-кп/457/101/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

29 червня 2026 року        м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження (№ 12026142140000047) про обвинувачення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Трускавець Львівської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не працевлаштованого, військовозобов`язаного, раніше судимого, востаннє вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13.12.2018 за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, звільненого на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки (який був змінений вироком Львівського апеляційного суду від 08.07.2019 в частині призначеного покарання: скасовано та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки), звільненого 25.08.2022 умовно-достроково, з невідбутим терміном 1 рік 2 місяці 22 дні, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - 

в с т а н о в и в:

04.06.2026 о 15 год 10 хв ОСОБА_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи на передньому пасажирському сидінні автомобіля Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким у цей час керувала його мати ОСОБА_3 , рухаючись по вул. В.Стуса у м. Трускавець Львівської обл. у напрямку вул. Данилишиних, на ґрунті раптово виниклого конфлікту, вступив з нею у словесну суперечку, у ході якої вирішив заподіяти їй тілесні ушкодження. Реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, під час руху транспортного засобу, в ході словесного конфлікту з матір`ю, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, схопив потерпілу ОСОБА_3 правою рукою за золотий ланцюжок на шиї, щосили скрутив його у кулак та різко зірвав з шиї матері, від чого розірваний ланцюжок впав у салон автомобіля. Після чого потерпіла ОСОБА_3 з метою припинення протиправних дій сина, припаркувала керований нею автомобіль Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на узбіччі дороги неподалік магазину «Сімі» на вул. В.Стуса, 9 у м. Трускавець, однак ОСОБА_2 , продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на заподіяння тілесних ушкоджень своїй матері, перебуваючи на передньому пасажирському сидіння, схопив її правою рукою за кисть лівої руки та з застосуванням сили викрутив назовні. Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_2 потерпілій ОСОБА_3 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця з поверхневим осадженням на шиї та садна у ділянці лівої китиці, які відносяться до легкого ступеня тілесних ушкоджень. У такий спосіб ОСОБА_2 відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством. 
Таким чином, ОСОБА_2  обвинувачується в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Суд зазначає, що до обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого  ОСОБА_2 , складена у присутності захисника ОСОБА_4 , щодо добровільності беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, а також письмова заява потерпілої ОСОБА_3 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення  ОСОБА_2  кримінального правопорушення без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена у повному обсязі, а його неправомірні дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України – заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.
За правилами ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2023 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду № 8 від 12.06.2009), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до вимог ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває під диспансерним спостереженням у лікаря-нарколога, під спостереженням у лікаря-психіатра не перебуває, відповідно до висновку спеціальної медикої наркологічної комісії має розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності.
Суд також враховує обставини, що пом`якшують покарання, до яких відносить щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. 
Обвинувачений  ОСОБА_2  вчинив умисне кримінальне правопорушення щодо здоров`я потерпілої ОСОБА_3 всупереч засадам Конституції України, стаття 3 якої передбачає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
З огляду на викладене суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_2  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Речовий доказ DVD-R - диск з записом камери відеоспостереження розташованої на магазині «Посуд» по вул. Стуса, 10 у м. Трускавці, яка зафіксувала час та місце перебування автомобіля Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , що знаходиться у матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження. 
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.
У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку надіслати учасникам судового провадження.
Суддя:	  	ОСОБА_1