Справа № 359/7948/25 
Провадження № 1-кп/382/283/2026 

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

12 червня 2026 року м. Бориспіль 

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , 
захисника ОСОБА_5 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №12025111100001272, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.06.2025, по обвинуваченню 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тулушка Конотопського району Сумської області, громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, не інваліда, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 02.06.2023 Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч.5 ст. 407, ст. 69 КК України до покарання у виді арешту строком на 6 місяців, із відбуванням арешту на гауптвахті, РНОКПП НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України

У С Т А Н О В И В:
22.06.2025 ОСОБА_4 , перебуваючи у алкогольному сп`янінні, переслідуючи раптово виниклий злочинний умисел на завідомо неправдиве повідомлення про замінування вулиці Богдана Хмельницького, 1 у с. Гора Бориспільського району Київської області, спрямований на завідомо неправдиве повідомлення правоохоронним органам про замінування вулиці Богдана Хмельницького, 1 у с. Гора Бориспільського району Київської області, припускаючи можливість залучення органами влади значної кількості сил і засобів для перевірки факту, викладеного ним в усному повідомленні, усвідомлюючи, що його завідомо неправдиве повідомлення дезорганізує діяльність Бориспільського районного управління поліції Київської області, взяв у ОСОБА_6 мобільний телефон марки Tecno Spark модель 10C Tecno KI5k, imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 , з абонентським номером оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_4 , з абонентським номером оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 , діючи умисно, здійснив телефонний дзвінок на спеціальну лінію «102» чергової частини Головного управління Національної поліції в Київській області та в ході розмови, достовірно знаючи, що поширена ним інформація є неправдивою, повідомив про замінування     АДРЕСА_2 .
Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями вчинив завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 259 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, визнав повністю. Зазначив суду, що час, місце і спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, і він їх у повному обсязі підтверджує. Крім того повідомив, що вказане кримінальне правопорушення він вчинив будучи у стані алкогольного сп`яніння, взявши телефон у свого друга. Навіщо він так вчинив, пояснити суду не зміг. Звертав увагу, що негативних наслідків від його дій не настало. Також зазначив, що у скоєному щиро розкаюється, вину усвідомив, просив пробачити його та призначити не суворе покарання.
Судом встановлено, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і правильно розуміють зміст цих обставин, окрім того, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 і дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу останнього, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
За таких обставин суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні неправдивого повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, повністю доведена і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 259 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд на підставі ст.65 КК України, враховує:
- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів;
- особу винного, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра; не працевлаштований; раніше судимий;
- обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а саме у якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд приймає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів і вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, а також враховуючи вимоги ст. 65 КК України, про те що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, беручи до уваги відомості про особу обвинуваченого та його репутацію, який вчинив умисний тяжкий злочин у період невідбутого покарання, що свідчить про антисоціальну спрямованість особи обвинуваченого, його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише із застосуванням покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства - у виді позбавлення волі у межах, передбачених санкцією частини 1 статті 259 КК України.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 259 КК України, викладений у даному вироку, в період невідбутої частини покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02.06.2023, суд вважає за необхідне застосувати вимоги ст. 71 КК України, призначивши обвинуваченому остаточне покарання за сукупністю вироків, з урахуванням вимог п. а) ч. 1 ст. 72 КК України, перевівши менш суворий вид покарання в більш суворий, а саме 6 місяців арешту у 6 місяців позбавлення волі, виходячи із співвідношення, що 1 дню позбавлення волі відповідає 1 день арешту. Таким чином, до покарання, призначеного за даним вироком, необхідно частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02.06.2023, у виді 1 місяця позбавлення волі.
Крім того, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, його схильність до вчинення злочинів, наявність ризику переховування обвинуваченого від суду, а також те, що ОСОБА_4 засуджується за цим вироком до позбавлення волі, з метою забезпечення виконання даного вироку, суд вважає, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, необхідно задовольнити і, до набрання вироком законної сили, обрати щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У строк відбутого за даним вироком покарання, ОСОБА_4 необхідно зарахувати термін попередньо ув`язнення у період з 22.06.2025 (з моменту затримання в порядку ст. 208 КПК України) по 24.06.2025 (обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання), у відповідності до вимог ст. 72 КК України, згідно яких один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
Також у строк відбутого за даним вироком покарання, ОСОБА_4 необхідно зарахувати термін попередньо ув`язнення, а саме з дня затримання в порядку ст. 208 КПК України і обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тобто з 12.06.2026 по набрання вироком законної сили, у відповідності до вимог ст. 72 КК України, згідно яких один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові. 
На підставі викладеного, арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.06.2025, у справі №359/7421/25 (провадження № 1-кс/359/1308/2025), підлягає скасуванню.
Процесуальні витрати по справі відсутні. 
Питання щодо речових доказів вирішується судом, згідно ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369 - 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4  визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. 
На підставі ст. 71 КК України, до призначеного за даним вироком покарання, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02.06.2023, у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі та визначити  ОСОБА_4  остаточне покарання, за сукупністю вироків, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.
Обрати  ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Взяти  ОСОБА_4  під варту негайно у залі суду.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня набрання вироком законної сили. У строк відбутого за даним вироком покарання, ОСОБА_4 зарахувати термін попередньо ув`язнення у період з 22.06.2025 (з моменту затримання в порядку ст. 208 КПК України) по 24.06.2025 (обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання), а також з дня затримання в порядку ст. 208 КПК України і обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тобто з 12.06.2026 по набрання вироком законної сили, у відповідності до вимог ст. 72 КК України, згідно яких один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.06.2025, у справі № 359/7421/25 (провадження № 1-кс/359/1308/2025) на мобільний телефон чорного кольору, марки Tecno Spark модель 10C Tecno KI5k, imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 , в якому знаходяться дві сім-картки з номерами: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 - скасувати.
Речові докази у справі, після набрання вироком законної сили, а саме: мобільний телефон чорного кольору, марки Tecno Spark модель 10C Tecno KI5k, imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 , з двома сім-картками з номерами: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , що знаходиться у камері зберігання речових доказів Бориспільського РУП ГУНП в Київській області - повернути власнику ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1