Справа № 991/1537/22
Провадження № 1-кп/991/14/22

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року         місто Київ 

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів - головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (надалі - суд), 
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду клопотання захисника ОСОБА_8 про визнання матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій очевидно недопустимими у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР) 21 червня 2017 року за № 42017000000001981 за обвинуваченням:
ОСОБА_7 (народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Потсдам, Німеччина, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 368 КК України, 
ОСОБА_6 (народився  ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Лубни, Полтавської обл., проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Вищого антикорупційного суду у складі колегії суддів - головуючої судді ОСОБА_10 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувало кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 21 червня 2017 року за № 42017000000001981 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 368 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.
10 лютого 2025 року керівником апарату Вищого антикорупційного суду видано розпорядження про здійснення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 991/1537/22 за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у зв`язку з наданням судді ОСОБА_10 довгострокової відпустки.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 лютого 2025 року головуючу суддю ОСОБА_10 замінено суддею ОСОБА_1 
25 травня 2026 року захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подала у судовому засіданні клопотання про визнання матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій очевидно недопустимими, з таким обґрунтуванням. 
Захисник зазначає, що під час судового засідання 16 квітня 2026 року, у якості доказів сторони обвинувачення, прокурором було надано матеріали негласних слідчих (розшукових) дій, зокрема: клопотання про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 18 травня 2021 року, ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21 травня 2021 року та протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме аудіоконтроль особи від 10 червня 2021 року з доданим до нього матеріальним носієм секретної інформації (картка пам`яті Kingston microSD 32 Gb № 5879т).
У вказаному протоколі зазначено, що під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії зафіксовано зустріч та розмову ОСОБА_6 з ОСОБА_11 , яка відбувалася 02 червня 2021 року в офісі ТОВ «Інтертрейд-Україна Лімітед» за адресою: місто Київ, вулиця Прилужна, будинок 4/15.
Захисник ОСОБА_8 зазначає про очевидну недопустимість зазначених вище доказів, з огляду на те, що вони не були відкриті стороні захисту в порядку передбаченому ст. 290 КПК України, що підтверджується листами детектива НАБУ від 02 грудня 2021 року та 11 лютого 2022 року, а також протоколом про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 02 листопада 2021 року.
Крім того, захисник звертає увагу на порушення адвокатської таємниці, оскільки ОСОБА_11 є адвокатом та на час зафіксованої розмови був захисником ОСОБА_7 , у зв`язку з чим захисник ОСОБА_8 послалась на істотне порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
З огляду на викладене, захисник ОСОБА_8 просила встановити очевидну недопустимість, та визнати недопустимими клопотання про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 18 травня 2021 року, ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21 травня 2021 року та протокол за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 10 червня 2021 року з додатками.
На підтвердження зазначених обставин, захисник долучила до клопотання копії таких матеріалів: адвокатський запит до адвоката ОСОБА_11 від 21 квітня 2026 року; відповідь на адвокатський запит від 27 квітня 2026 року; лист детектива НАБУ від 02 грудня 2021 року; лист детектива НАБУ від 11 лютого 2022 року; ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 28 грудня 2021 року; протокол ознайомлення з матеріалами досудового розслідування від 02 листопада 2021 року.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_9 , а також обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали клопотання адвоката ОСОБА_8 та просили його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що протокол із додатком відкривався для сторони захисту.
Суд дослідив клопотання захисника та матеріали кримінального провадження, які є необхідними для вирішення зазначеного клопотання, заслухав думки учасників судового провадження, за наслідком чого дійшов висновку про часткове задоволення клопотання, з огляду на таке.
Відповідно до вимог абз. 1-3 ст. 131-2 Конституції України: «Для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом».
Відповідно до вимог п. п. 1, 3 та 5 ст. 129 Конституції України: «Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; забезпечення обвинуваченому права на захист».
Відповідно до вимог ст. 84 КПК України: «Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів». 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 87 КПК України: «Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини». 
Відповідно до вимог ч. ч. 1-2 ст. 89 КПК України: «Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате».
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»: «Адвокатською таємницею є будь-яка інформація, що стала відома адвокату, помічнику адвоката, стажисту адвоката, особі, яка перебуває у трудових відносинах з адвокатом, про клієнта, а також питання, з яких клієнт (особа, якій відмовлено в укладенні договору про надання правничої допомоги з передбачених цим Законом підстав) звертався до адвоката, адвокатського бюро, адвокатського об`єднання, зміст порад, консультацій, роз`яснень адвоката, складені ним документи, інформація, що зберігається на електронних носіях, та інші документи і відомості, одержані адвокатом під час здійснення адвокатської діяльності».
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»: «Професійні права, честь і гідність адвоката гарантуються та охороняються Конституцією України, цим Законом та іншими законами, зокрема забороняються будь-які втручання і перешкоди здійсненню адвокатської діяльності».
Суд встановив, що на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21 травня 2021 року, постановленої за клопотанням детектива НАБУ від 18 травня 2021 року сторона обвинувачення провела негласну слідчу (розшукову) дію - аудіоконтроль особи ОСОБА_6 , про що склала відповідний протокол від 10 червня 2021 року. Цим протоколом зафіксована розмова адвоката ОСОБА_11 з обвинуваченим ОСОБА_6 . Відповідна розмова розпочинається з того, що адвокат повідомляє ОСОБА_6 , що він є адвокатом «ОСОБА_12», надалі йде обговорення стратегії захисту в справі, що станом на зараз перебуває на розгляді суду. На думку суду, оскільки з розмови чітко можна встановити, що йшлось про стратегію захисту в цій справі, така розмова підпадає під дію поняття адвокатської таємниці, визначеного в ст. 22 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» як відомості, одержані адвокатом під час здійснення адвокатської діяльності, і на таку розмову поширюються гарантії адвокатської діяльності. Згідно ст. 23 зазначеного Закону, забороняються будь-які втручання і перешкоди здійсненню адвокатської діяльності, втручання у приватне спілкування адвоката з клієнтом та в правову позицію адвоката.
На переконання суду та з огляду на те, що сторона обвинувачення зафіксувала цю розмову й надає суду її запис як доказ, це є втручанням держави в адвокатську діяльність адвоката ОСОБА_11 - захисника ОСОБА_7 , із надання йому правової допомоги. Суд вважає, що здійснення запису конфіденційної розмови адвоката одного обвинуваченого з іншим обвинуваченим у цій справі, використання цього запису здатне суттєво порушити конституційні засади рівності та змагальності сторін, і, відповідно, право обвинувачених (як ОСОБА_7 , так і ОСОБА_6 ) на захист у цій справі, оскільки сторона обвинувачення таким чином ознайомилась з обговоренням стороною захисту своєї правової позиції. Отже воно є надмірним втручанням в конституційне право обвинувачених на захист, істотним порушенням цього права, що очевидно тягне за собою недопустимість доказів за ч. 1 ст. 87 КПК України.
Суд також звертає увагу, що слушним є посилання сторони захисту на те, що за п. 3 ч. 1 ст. 1 ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», дозвіл на НСРД щодо адвоката мав надаватись виключно за клопотанням генерального прокурора, його заступника, прокурора області, АРК, міста Києва або міста Севастополя, що не було дотримано. Хоча сторона обвинувачення й мала дозвіл на проведення НСРД щодо ОСОБА_6 , котрий за усталеною судовою практикою поширюється і на його співрозмовників, відповідний дозвіл, на думку суду, не може поширюватися на адвоката в частині здійснення ним адвокатської діяльності.
Водночас клопотання не підлягає задоволенню у частині визнання недопустимими клопотання про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 18 травня 2021 року та ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21 травня 2021 року, оскільки ці процесуальні документи не є доказами і оцінці на предмет допустимості не підлягають.
Щодо невідкриття цього доказу в порядку ст. 290 КПК України стороні захисту, суд зазначає, що ця обставина не знайшла свого підтвердження, оскільки прокурор послався на те, що в протоколі про ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування відповідний протокол НСРД та додаток до нього було зазначено.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання очевидно недопустимим доказом сторони обвинувачення - протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме аудіоконтроль особи від 10 червня 2021 року з доданим до нього матеріальним носієм секретної інформації (картка пам`яті Kingston microSD 32 Gb № 5879т), а тому клопотання захисника ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 87, 89, 369-372 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Клопотання захисника ОСОБА_8 від 25 травня 2026 року - задовольнити частково.
2. Визнати очевидно недопустимим доказ сторони обвинувачення - протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме аудіоконтроль особи від 10 червня 2021 року з доданим до нього матеріальним носієм секретної інформації (картка пам`яті Kingston microSD 32 Gb № 5879т).
3. В решті клопотання - відмовити. 
4. Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її проголошення. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.
5. Повний текст ухвали складений та оголошений учасникам судового провадження 29 травня 2026 року.

Головуючий суддя  ОСОБА_1 

Судді  ОСОБА_2 

ОСОБА_3