УХВАЛА

29 травня 2026 року 
м. Київ
справа №280/6703/25
адміністративне провадження №К/990/23592/26
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Стародуба О.П., суддів - Берназюка Я.О., Кравчука В.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.11.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22.04.2026 
у справі № 280/6703/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 , яка полягає у невиплаті щомісячної премії у розмірі 560% від посадового окладу, надбавки за особливості проходження військової служби у розмірі 65% від посадового окладу, окладу за військовим званням, вислуги років з урахуванням коефіцієнту збільшення 1,35 та спеціальної надбавки військовослужбовцям Сил спеціальних операцій Збройних Сил України в розмірі 70% п`ятикратного прожиткового мінімуму громадян для працездатних осіб загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 його дружині ОСОБА_1 відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 15.05.2025 № 128;
- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 виплатити щомісячну премію у розмірі 560% від посадового окладу, надбавку за особливості проходження військової служби у розмірі 65% від посадового окладу, окладу за військовим званням, вислуги років з урахуванням коефіцієнту збільшення 1,35 та спеціальну надбавку військовослужбовцям Сил спеціальних операцій Збройних Сил України в розмірі 70% п`ятикратного прожиткового мінімуму громадян для працездатних осіб загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 його дружині ОСОБА_1 відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 15.05.2025 № 128;
- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 , яка полягає у невиплаті належного, але не отриманого до дня загибелі грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_2 його дружині ОСОБА_1 , зокрема, додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, за вересень, жовтень, листопад 2023 року, січень, лютий, березень 2024 року пропорційно часу його участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;
- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 виплатити належне, але не отримане до дня загибелі грошове забезпечення військовослужбовця ОСОБА_2 , зокрема, додаткову винагороду, передбачену Постановою №168, за вересень, жовтень, листопад 2023 року, січень, лютий, березень 2024 року пропорційно часу його участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, його дружині ОСОБА_1 ;
- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні та не виплаті грошового забезпечення, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" та Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року №884 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених в полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх", військовослужбовця ОСОБА_2 його дружині ОСОБА_1 з дня його зникнення безвісти з 19.04.2024 до дня остаточного виключення зі списків особового складу військової частини 15.05.2025.
- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошове забезпечення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" та Постанови Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року №884 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених в полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх" військовослужбовця ОСОБА_2 його дружині ОСОБА_1 з дня його зникнення безвісти з 19.04.2024 до дня остаточного виключення зі списків особового складу військової частини 15.05.2025.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.11.2025 у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.04.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.11.2025 в адміністративній справі №280/6703/25 змінено в мотивувальній частині (в частині підстав відмови у задоволенні позовних вимог щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, яка не була нарахована загиблому військовослужбовцю ОСОБА_2 у вересні, жовтні, листопаді 2023 року, січні, лютому, березні 2024), виклавши її з урахуванням висновків, наведених у цій постанові.
В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.11.2025 в адміністративній справі №280/6703/25 - залишено без змін.
22.05.2026 до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах подана касаційна скарга. 
Скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
За правилами підпункту "а", "б", "в", "г" пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного провадження підлягають касаційному оскарженню у випадку, якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; якщо суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Як на підставу касаційного оскарження, заявник покликається на підпункт «в» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України підставою касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Відповідно до пункту 4 частини 4 статті 328 КАС України підставою касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права у випадку, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження
Як на підставу касаційного оскарження скаржник покликається на те, що суд першої та апеляційної інстанцій не врахували висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 05.12.2024 у справі №120/4135/23, від 21.03.2024 у справі № 560/3159/23, від 23 травня 2024 року у справі №120/4387/23, від 24 травня 2024 року у справі № 120/4967/23, від 28 травня 2024 року у справі №120/5170/23 та від 08 серпня 2024 року у справі №280/2754/23).
Також, як на підставу касаційного оскарження, заявник покликається на пункт 2 частини 2 статті 353 КАС України.
Доводи касаційної скарги скаржника вказують на наявність передбачених пунктами 1, 4 частини 4 та підпунктом «в» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України підстав касаційного оскарження, обгрунтованість яких підлягає перевірці під час касаційного перегляду справи, що є підставою для відкриття касаційного провадження.
Відповідно до частини 1 статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Керуючись статтями 329-332, 335, 338 КАС України,
у х в а л и в:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.11.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22.04.2026 у справі № 280/6703/25. 
Витребувати з Запорізького окружного адміністративного суду справу № 280/6703/25.
Надіслати учасникам справи копії ухвали разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали учасники справи мають право подати відзив на касаційну скаргу, а також докази надсилання його копій іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується.

Судді 
О.П. Стародуб 

Я.О. Берназюк

В.М. Кравчук