ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 380/5949/25 пров. № А/857/16416/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,
суддів Глушка І.В., Затолочного В.С.,
за участі секретаря судового засідання Хоменчук В.Б.,
представник позивача: Касандяк В.В. ,
представника відповідача : Данилюк О.І.,
представник відповідача :Семенчук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2026 року про відмову в ухваленні додаткового рішення у справі № 380/5949/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій,
суддя в 1-й інстанції – Хома О.П.,
час ухвалення рішення – не зазначено,
місце ухвалення рішення –м. Львів,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Касандяк Володимир Васильович, звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач-1, ГУ ПФУ у Львівській області), Військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач-2, в/ч НОМЕР_2 ), в якому просив:
- надати судовий захист правам, свободам та інтересам позивача у взаємовідносинах з ГУ ПФУ у Львівській області шляхом визнання протиправним рішення відповідача, що породило його протиправну бездіяльність, та зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 15.05.2024 та провести її виплату у встановленому законом порядку і строки;
- надати судовий захист правам, свободам та інтересам позивача у взаємовідносинах з в/ч НОМЕР_2 шляхом визнання протиправним рішення відповідача, що породило його протиправну бездіяльність, та зобов`язання відповідача невідкладно направити до ГУ ПФУ у Львівській області документи з персональними даними ОСОБА_1 , розробником, володільцем та розпорядником яких є військова частина, та які є необхідними для призначення пенсії за вислугу років.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.01.2026 у справі № 380/5949/25 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії відмовлено повністю.
Представник позивача, адвокат Касандяк В.В., 12.02.2026 (вх. № 11345) подав заяву про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просив:
забезпечити конституційне право ОСОБА_1 на свободу у вираженні своїх поглядів та переконань відносно висновків суду, яких він прийшов за результатом розгляду його процесуальних звернень до суду, та на вільний доступ до письмової інформації про усі результати судового розгляду справи № 380/5949/25, для чого ухвалити додаткове судове рішення відносно вимог позивача, що викладені у його клопотанні від 21 серпня 2025 року про постановлення судом окремої ухвали в порядку реагування адміністративного суду на факти, що свідчать про умисне порушення службовими особами Головного управління Пенсійного фонду України вимог ст. 12, 13, 48, 49, 50, 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», та, відповідно, про направлення такої ухвали голові правління Пенсійного фонду України для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону;
забезпечити конвенційне право ОСОБА_1 на ефективний юридичний захист від порушень з боку службових осіб Головного управління Пенсійного фонду України у Львівський області, які здійснюють свої офіційні повноваження з розгляду і вирішення заяви ОСОБА_1 від 31.01.2025 про призначення йому пенсії за вислугу років, для чого у окремій ухвалі встановити голові правління Пенсійного фонду України розумний строк для подання Львівському окружному адміністративному суду відповіді/звіту про вжиті ним заходи щодо усунення причин та умов, які сприяли порушенню закону та, відповідно, порушенню прав позивача у справі № 380/5949/25;
забезпечити конвенційне право ОСОБА_1 на публічне слухання його справи, для чого невідкладно постановити ухвалу про розгляд даної заяви позивача у судовому засіданні з повідомленням учасників адміністративної справи № 380/5949/25, у який призначити дату судового засідання, яка не перевищує строк у 10-ть днів від дня надходження до суду цієї заяви позивача.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2026 року у справі № 380/5949/25 у задоволенні заяви представника позивача від 12.02.2026 (вх. № 11345) про ухвалення додаткового рішення у справі відмовлено повністю.
ОСОБА_1 не погодився з висновками, що викладені в ухвалі суду першої інстанції від 20.02.2026 у справі № 380/5949/25 та звернувся з апеляційною скаргою. 
Апелянт вказує, що підстави апеляційного оскарження полягають у розгляді справи № 380/5949/25 суддею, якому стороною позивача було заявлено відвід, і підстави для відводу знайшли своє підтвердження в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції. 
На думку позивача, судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до постановлення незаконних і необґрунтованих судових рішень, які суперечить принципам верховенства права і не відповідають завданню адміністративного судочинства.
20 лютого 2026 року, у адміністративній справі № 380/5949/25 Львівським окружним адміністративним судом постановлено ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відносно вимог його заяви від 19 травня 2025 року щодо реагування судом окремою ухвалою на факти порушення закону службовими Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України .
Позивач вважає, що ухвала від 20.02.2026 у справі № 380/5949/25 про відмову в задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції з підстав передбачених у п. 3, 4 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 317 КАС, із закриттям провадження у справі № 380/5949/25 в частині, що стосується вимог заяви позивача до ЛОАС про постановлення додаткового судового рішення, з підстав передбачених п. 8 ч. 1 ст. 328 КАС, в порядку передбаченому ч. 1 ст. 319 КАС.
Просить ухвалити постанову суду апеляційної інстанції про визнання протиправною та скасувати ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року про відмову у задоволенні заяви представника позивача про відвід судді Хома Олени Петрівни у справі № 380/5949/25 та від 20 лютого 2026 року про відмову у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення із закриттям провадження у справі № 380/5949/25 в частині, що стосується вимог заяви позивача до Львівського окружного адміністративного суду про постановлення додаткового судового рішення. 
Відповідачі відзиву на апеляційну скаргу не подали. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Частиною 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено про те, що у заяві про ухвалення додаткового судового рішення від 12.02.2026 (вх. № 11345), представник позивача цитує окремі фрагменти рішення без урахування логічного зв`язку між мотивувальною та резолютивною частинами рішення, чим свої доводи спрямовує на переоцінку висновків суду без урахування змісту рішення в цілому.
За висновком суду першої інстанції заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі є безпідставною та не підлягала до задоволення. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції. 
Згідно з частиною першою статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини другої статті 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Частиною третьою статті 252 КАС України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 252 КАС України, про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені. 
Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що додаткове судове рішення є невід`ємною складовою частиною основного судового рішення.
Відповідно до частини п`ятої статті 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Виходячи з положень статті 252 КАС України додаткове рішення у справі після його ухвалення стає невід`ємною частиною основного рішення по суті позовних вимог, отже, незалежно від результату вирішення ним передбачених частиною першою статті 252 КАС України вимог або питань процесуальна форма його викладення та порядок його оскарження є таким, що і для основного рішення у справі.
Означені в частині першій статті 252 КАС України питання не можуть вирішуватись по суті шляхом постановлення ухвали про відмову в ухваленні додаткового судового рішення. Така ухвала постановляється виключно у випадку відсутності передбачених процесуальною нормою підстав для ухвалення додаткового судового рішення (наприклад, питання чи вимога, щодо якої подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення, фактично вирішено судом в основному рішенні).
Таких висновків дійшла й Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 19 січня 2022 року у справі №500/2632/19.
Колегія суддів вважає, що зміст заяви, з якою звернувся представник позивача, адвокат Касандяк В.В., 12.02.2026 (вх. № 11345) про ухвалення додаткового судового рішення не відповідає зазначеним вимогам, а зводиться до переоцінки доказів проголошеного судового рішення Львівським окружним адміністративним судом від 21.01.2026 у справі № 380/5949/25, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправним рішення та зобов`язання було відмовлено повністю.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 286, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 328 КАС України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2026 року про відмову в ухваленні додаткового рішення у справі № 380/5949/25 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	В. С. Затолочний  	
Повне судове рішення складено 10.06.26