Справа № 607/5607/26
Провадження № 2/602/356/2026

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
/заочне/
"30" червня 2026 р.        м. Ланівці

Лановецький районний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Наумчука В.А., за участю секретаря судового засідання Майхрук Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, –
в с т а н о в и в:
Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (нижче у тексті – АТ «ПУМБ» або Банк або позивач) через свого представника Донцову Є.О. за допомогою підсистеми «Електронний суд» звернулося до суду з позовом доОСОБА_1 (нижче – позичальник або відповідач) про стягнення заборгованості за договором.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що на підставі укладеного між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 кредитного договору №1001870069501 відповідачу видано кредит у сумі 49000 грн. Оскільки відповідач не виконала свої кредитні зобов`язання належним чином, то станом на 05.01.2026 заборгованість ОСОБА_1 перед Банком склала71397,34 грн, з яких 32263,79 грн –заборгованість за кредитом, 11,95 грн – заборгованість за процентами та 39121,60 грн – заборгованість за комісією, яку позивач просить стягнути з відповідача. Також просить стягнути з відповідача на його користь витрати зі сплати судового збору в сумі 2662,40 грн.
Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористалася, письмових заперечень проти позову до суду не подала.
Ухвалою суду від 22.04.2026 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначене судове засідання для розгляду справи по суті на 20.05.2026.
Ухвалою суду від 20.05.2026 розгляд справи відкладено на 30.06.2026.
Представник позивача в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у позовній заяві просить розгляд справи проводити за відсутності представника Банку, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки в судове засідання суду не повідомила.
Ураховуючи те, що відповідач, яка була належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, повторно не з`явилася у судове засідання, про причини своєї неявки суду не повідомила, відзиву не подала, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, то керуючись ст. 280, 281 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд цієї справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Згідно зі частиною другою статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд дослідивши та оцінивши письмові пояснення позивача у позовній заяві, інші матеріали справи, докази, які у них містяться, встановив фактичні обставини і відповідні спірні правовідносини та дійшов наступних висновків.
Встановлено, що АТ «ПУМБ» (код ЄДРПОУ 14282829) 23.12.1991 внесений до Державного реєстру банків (реєстр. номер 73) та з 06.10.2011 має чинну банківську ліцензію, що підтверджується копіями: Виписки з ЄДР, Статуту АТ «ПУМБ» (нової редакції), затв. рішенням позачергових Загальних зборів акціонерів (протокол №87 від 25.11.2021) та погодженої НБУ 23.12.2021 (а.с. 16-18), а також загальнодоступною інформацією, яка міститься на офіційній веб-сторінці Національного банку України в мережі Інтернет за посиланням: https://bank.gov.ua/.
7 травня 2021 року ОСОБА_1 власноруч підписала Заяву № 1001870069501 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нижче у тексті - Заява), а також Паспорт споживчого кредиту, що підтверджується доданими до позовної заяви копіями зазначених документів (а.с. 6 зворот - 7).
Згідно із текстом Заяви, позичальник її підписанням беззастережно підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання усіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін), і погоджується з тим, що може обрати будь-які передбачені ДКБО послуги, у тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості Банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування підписанням цієї Заяви підтверджує свою згоду на укладення договору страхування на зазначених умовах.
Також у Заяві міститься прохання позичальника надати їй споживчий кредит на визначених у Заяві умовах.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 № 1734-VIII (нижче у тексті – Закон № 1734-VIII) договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Нормою ч. 1 ст. 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Статтею 13 Закону № 1734-VIII  передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством).
Таким чином, АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 уклали в письмовій формі в паперовому вигляді договір про споживчий кредит № 1001870069501 від 07.05.2021 (далі у тексті – Кредитний договір).
На підставі укладеного Кредитного договору між його сторонами виникли кредитні правовідносини, а саме відносини зі споживчого кредитування, які регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про споживче кредитування» та інших актів цивільного законодавства.
Кредитним договором передбачені наступні умови: найменування кредитного продукту – кредит на загальні цілі GP Standart ВСЕ ЯСНО 4,99 (24) без довідки ( пункт 1 Заяви); цільове призначення – загальні споживчі цілі (пункт 2 Заяви); сума – 49000 (гривні) (пункт 3 Заяви); строк (в місяцях) – 24 (пункт 4 Заяви); розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості – 4,99% (пункт 5 Заяви); розмір процентної ставки – 0,01% річних (пункт 6 Заяви); схема повернення кредиту – ануїтетна (рівними платежами) (пункт 8 Заяви); спосіб надання споживчого кредиту – банківський переказ на вказаний рахунок в АТ «ПУМБ» (пункт 9 Заяви).
У Заяві також міститься Графік платежів, яким передбачений обов`язок позичальника сплачувати в період з 07.05.2021 по 07.05.2023 щомісяця ануїтетні платежі: 23 платежі по 4486,98 грн та останній платіж 4486,82 грн. До щомісячного ануїтетного платежу включено погашення суми кредиту, процентів та комісії за обслуговування кредитної заборгованості, сума якої становить 2445,10 грн (4,99% від суми кредиту).
У пункті 5.7.3 розділу ІІ «Послуги Банку» Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення ДКБО (нова редакція діє з 15.03.2021), електронна копія якої долучена до позовної заяви (а.с. 8 зворот - 11), зазначено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється за послуги Банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, вказаному в Заяві на приєднання до Договору, від початкової (наданої) суми споживчого кредиту (база розрахунку комісії). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості за наданим споживчим кредитом розраховується за повний місяць у якому відбувається повернення заборгованості. Під повним місяцем, у цій Частині 5 Розділу ІІ цього Договору, розуміється період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з Графіком платежів.
Надання позичальнику кредитних коштів у сумі 49000,00 грн підтверджується доданими до позовної заяви копіями: платіжної інструкції від 07.05.2021 та випискою з особового рахунку (а.с. 13, 14).
До позовної заяви позивачем також додано детальні розрахунки заборгованості за сумою кредиту, за процентами та за комісією, згідно з якими заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором складає 71397,34 грн, з яких: 32263,79 грн –заборгованість за сумою кредиту; 11,95 грн – заборгованість за процентами; 39121,60 грн – заборгованість за комісією (а.с. 13-14).
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заявленої до стягнення суми заборгованості суд виходить з наступного.
Згідно з положеннями статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За приписами ч.1 ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 1734-VIII загальні витрати за споживчим кредитом – це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону № 1734-VIII до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Зі змісту наведених розрахунків та банківської виписки убачається, що відповідач отримала кредит у сумі 49000,00 грн і, окрім того, Банком було нараховано за Кредитним договором: проценти за період з 07.05.2021 по 05.01.2026 включно в загальній сумі 14,94 грн; комісію за обслуговування кредитної заборгованості за період з 07.06.2021 по 29.06.2023 включно в загальній сумі 58682,40 грн.
За період часу з 07.05.2021 по 07.02.2022 відповідач здійснила платежі на погашення кредитної заборгованості, всього на суму 36300,00 грн, з яких Банк зарахував: 16736,21 грн в рахунок погашення боргу за сумою кредиту; 2,99 грн – на погашення процентів; 19560,80 грн – на погашення комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Суд, перевіривши правомірність нарахувань процентів та комісії у наведених розрахунках заборгованості, дійшов таких висновків.
Щодо правомірності нарахування процентів.
У постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 містяться наступні правові висновки: установлений кредитним договором строк кредитування визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати (п. 93); у разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором (п.103); твердження скаржників про те, що проценти за «користування кредитом» нараховуються не лише в межах строку кредитування, а й після спливу такого строку, тобто до моменту повного фактичного повернення кредитних коштів, свідчать про помилкове розуміння скаржниками правової природи процентів, які сплачуються позичальником у випадку прострочення грошового зобов`язання. Проценти, які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування (чи після вимоги про дострокове погашення кредиту), є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положень статті 625 ЦК України (п.116); Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України.
У справі, що розглядається, суд установив, що сторони Кредитного договору обумовили строк кредитування – 24 місяці, тобто строк у межах якого кредитодавець вправі нараховувати проценти за правомірне користування кредитними коштами.
З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що правомірним є нарахування процентів за користування кредитом лише у межах строку кредитування – з 07.05.2021 по 07.05.2023, сума яких згідно з розрахунком становить – 5,07 грн.
Відповідно, нарахування процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування, з 08.05.2023 по 05.01.2026 включно, не ґрунтується на нормах чинного законодавства.
Щодо правомірності нарахування комісії.
Суд зауважує, що норми Закону №1734-VIII, зміст яких наведено вище, передбачають право кредитодавця встановлювати у договорі споживчого кредиту комісію, у т.ч. за обслуговування кредитної заборгованості.
Водночас положення вищезгаданого закону розмежовують оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону №1734-VIII після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит.
Частиною п`ятою статті 12 Закону №1734-VIII встановлено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
Тобто, комісія обслуговування кредитної заборгованості, яка визначена кредитним договором та включається до суми ануітетного платежу, може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом №1734-VIII, щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
У постанові від 06.11.2023 по справі № 204/224/21 Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в виклала висновок щодо застосування норм права, згідно з яким якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування».
У цій справі встановлено, що умовами Кредитного договору передбачена необхідність внесення позичальником комісії за обслуговування кредитної заборгованості в сумі 2445,10 грн щомісяця, яка включена до ануїтетного платежу.
При цьому, у змісті Кредитного договору не зазначено про те, що така комісія нараховується за додаткові послуги кредитодавця, інші, ніж ті, які відповідно до положень Закону №1734-VIII мають надаватися споживачу безоплатно.
Відтак, з огляду на викладене вище, суд вважає, що умови Кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону.
Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (частина друга статті 215 ЦК України).
Згідно з частинами першою, п`ятою статті 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.
Суд на підставі частини п`ятої статті 216 ЦК України вважає за потрібне застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину.
Ураховуючи що, до спірних правовідносин підлягає застосуванню положення статті 216 ЦК України, суми заборгованості за сумою кредиту та нарахованими процентами підлягають зменшенню на суму сплаченої позичальником комісії.
Подібні за змістом правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 травня 2024 року у справі № 750/11580/2.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на наведене вище, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за комісією в сумі 39121,60 грн слід відмовити.
При цьому, суми боргу за сумою кредиту та процентами підлягають зменшенню на 19560,80 грн, тобто на суму платежу позичальника, яка кредитодавцем безпідставно зарахована в рахунок погашення заборгованості за комісією.
Висновки суду по суті позовних вимог
Підсумовуючи викладене вище, суд дійшов висновків про те, що:
- сума заборгованості за процентами в розмірі 2,08 грн (сума нарахованих процентів в межах строку кредитування - 5.07 грн мінус сума платежу позичальника, зарахована в рахунок погашення боргу за процентами – 2,99 грн) є погашеною повністю;
- сума боргу за кредитом в розмірі 32263,79 грн підлягає зменшенню на 19558,72 грн (19560,80 грн – 2,08 грн).
Таким чином, обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення суми боргу за тілом кредиту в розмірі 12705,07 грн (32263,79 грн – 19558,72 грн).
Отже позов слід задовольнити частково.
В решті позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 2662,40 гривень згідно з платіжною інструкцією № 549 від 16.02.2026 (а.с. 4).
Ураховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково у розмірі 17,8% від заявленої суми, то з відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 473,91 грн (2662,40 х 17,8%).
На підставі викладеного вище, керуючись статтями 12, 13, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 272, 273, 279-282, 354, 355 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість за Кредитним договором №1001870069501 від 07.05.2021у сумі 12705,07 грн (дванадцять тисяч сімсот п`ять гривень 07 коп.).
3. У решті позовних вимог відмовити.
4. Стягнути з ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» сплачений судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 473,91 грн (чотириста сімдесят три гривні 91 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте Лановецьким районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
УЧАСНИКИ СПРАВИ:
ПОЗИВАЧ: Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ, 04070, ЄДРПОУ 14282829.
ВІДПОВІДАЧ:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Суддя:	  	В.  НАУМЧУК