Справа № 127/40699/25
Провадження 2/127/9835/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2026 року 	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Горбатюка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № 010/64694/82/1439883 від 07.11.2022 у розмірі 74387,37 грн.
Позов мотивовано тим, що АТ «Райффайзен Банк» розмістило на власному офіційному сайті Публічну пропозицію про надання громадянам банківських послуг на умовах, викладених у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк». Фізична особа, яка виявила намір прийняти публічну пропозицію, підписує заяву про акцепт публічної пропозиції/угоду.
Позивач зазначив, що відповідач акцептував публічну пропозицію банку, а надалі між банком та відповідачем укладено заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/64694/82/1439883 від 07.11.2022, за умовами якої банк надав відповідачу кредит у розмірі 30000 грн до 26.09.2033 зі сплатою 48,00 % річних.
Позивач вказав, що відповідач належним чином не виконав зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 05.11.2025 утворилася заборгованість у розмірі 74387,37 грн.
Крім основної суми заборгованості, позивач просив стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 3028,00 грн.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Суд постановив проводити розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою роз`яснено відповідачу, зокрема, право на подання відзиву на позовну заяву та наслідки його не подання.
Відповідно до ст. 128 ЦПК України відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином. Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.
Будь-які докази у справі, крім поданих стороною позивача разом із позовною заявою, а також клопотання від учасників справи на адресу суду не надходили.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Суд відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглянув справу за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Суд встановив, що ОСОБА_1 19.04.2018 підписав заяву про акцепт Публічної пропозиції/Угоду № PDV2-2381125, відповідно до якої прийняв умови Публічної пропозиції банку.
Згідно з п. 1.1 Угоди № PDV2-2381125 від 19.04.2018 договір банківського обслуговування є договором приєднання, укладається шляхом акцепту клієнтом Публічної пропозиції банку, а Публічна пропозиція, Правила, Заяви, Тарифи, паспорт споживчого кредиту, згода на обробку персональних даних та інші додатки складають договір банківського обслуговування.
Відповідно до п. 1.2 Угоди № PDV2-2381125 від 19.04.2018 заява про акцепт Публічної пропозиції, Правила, Тарифи та інші документи, які є невід`ємною частиною договору, визначають права та обов`язки сторін за договором банківського обслуговування.
ОСОБА_1 07.11.2022 підписав заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/64694/82/1439883.
Відповідно до п. 1.1 заяви банк надає клієнту послугу споживчого кредиту у формі кредитування рахунку, під яким розуміються грошові кошти, що надаються клієнту на придбання товарів, робіт, послуг для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Згідно з п. 1.2 заяви для надання послуги споживчого кредиту банк відкриває клієнту картковий рахунок на умовах, визначених у пункті 7 заяви.
Відповідно до п. 1.3 заяви на умовах заяви з дати встановлення чи зміни поточного ліміту клієнт має право отримати, а банк зобов`язаний за умови доступності поточного ліміту на картковому рахунку надати клієнту в межах поточного ліміту кошти кредиту, а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування.
Згідно з п. 2.1 заяви поточний ліміт встановлюється в межах максимального ліміту кредиту, який складає 500 000 грн.
Відповідно до п. 2.2.1 заяви розмір поточного ліміту на дату початку кредитування становить 30000 грн.
Згідно з п. 2.3 заяви строк кредиту становить 48 місяців, що починається з дати встановлення або зміни поточного ліміту. Зміна строку кредиту можлива у разі неотримання банком відмови клієнта від продовження строку кредиту, а також з метою виконання обов`язку клієнта щодо погашення кредиту без права його отримання.
Відповідно до п. 2.4 заяви проценти за користування кредитом протягом строку кредиту та у разі неповернення клієнтом кредиту в останній день строку кредиту, а також за користування недозволеним овердрафтом становлять 48 % річних.
Згідно з п. 2.4.1 заяви процентна ставка за користування сумою кредиту «Оплата частинами» становить 0,0001 % річних.
Відповідно до п. 2.5 заяви з метою погашення кредиту банк здійснює договірне списання з зарплатного рахунку, відкритого в банку, для зарахування заробітної плати, пенсії або власних коштів клієнта.
Згідно з п. 3.1 заяви на дату підписання заяви та відкриття карткового рахунку поточний ліміт становить 0 грн. Протягом 30 робочих днів з дати заяви після відкриття карткового рахунку банк може змінити розмір поточного ліміту до суми, визначеної п. 2.2.1 заяви, про що банк направляє клієнту SMS-повідомлення. Датою початку кредитування є дата направлення банком клієнту першого після підписання заяви SMS-повідомлення про встановлення або зміну поточного ліміту.
До матеріалів справи додано паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка» за тарифною моделлю «Кредитна картка 100 днів», який містить інформацію, що надавалася споживачу до укладення договору, зокрема щодо кредитодавця, типу кредиту, суми кредитного ліміту, строку кредитування, процентної ставки, платежів за додаткові та супутні послуги, орієнтовної реальної річної процентної ставки, орієнтовної загальної вартості кредиту та порядку повернення кредиту.
АТ «Райффайзен Банк» надало розрахунок заборгованості за картковим кредитом щодо ОСОБА_1 за договором № 010/64694/82/1439883 від 07.11.2022.
Відповідно до розрахунку заборгованості сума кредитного договору, тобто ліміт кредитної лінії/овердрафт, становить 30000,00 грн, номер карткового рахунку - 2032924500, дата закінчення угоди з урахуванням пролонгації договору - 26.09.2033, відсоткова ставка за дозволеним овердрафтом - 48,00 %, відсоткова ставка за недозволеним овердрафтом - 48,00%.
З розрахунку заборгованості також встановлено, що за період користування кредитним рахунком відповідач здійснив операції зі зняття готівки на загальну суму 10800,00 грн, безготівкові платежі на загальну суму 93081,38 грн, а також банк нарахував комісію за зняття готівки у розмірі 369,00 грн та відсотки за дозволеним овердрафтом у розмірі 48476,04 грн.
У цьому ж розрахунку банк відобразив зменшення заборгованості на загальну суму 78339,05 грн. Отже, загальна сума операцій, які збільшили заборгованість відповідача, становить 152726,42 грн, а після врахування зменшення заборгованості у розмірі 78339,05 грн залишок несплаченої заборгованості станом на 05.11.2025 становить 74387,37 грн.
З підсумкової частини розрахунку встановлено, що загальна заборгованість відповідача складається із 30000,00 грн заборгованості за дозволеним овердрафтом та 44387,37 грн заборгованості за недозволеним овердрафтом. Штрафи, пеня, заборгованість за відсотками та штрафами за фактичне використання кредитними лімітами у розрахунку зазначені у розмірі 0,00 грн.
Банк також зазначив прострочену заборгованість з обов`язкового щомісячного внеску у розмірі 62232,59 грн. Суд враховує, що ця сума не є окремою додатковою складовою заявленої заборгованості, а відображає розмір простроченого обов`язкового платежу, у зв`язку з яким банк направив відповідачу вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань.
АТ «Райффайзен Банк» також надало банківську виписку за картковим рахунком відповідача, яка відображає фактичний рух коштів за рахунком, використання кредитних коштів, здійснення безготівкових операцій, зняття готівки, нарахування комісій, нарахування процентів та операції, які зменшували заборгованість.
Відповідно до банківської виписки за картковим рахунком відповідача, у період з 2022 року по 2024 рік за рахунком відбувалися численні операції використання кредитних коштів та часткового погашення заборгованості. Виписка містить дані щодо дат операцій, сум операцій, призначення платежів, дебетових і кредитових оборотів та залишку за рахунком.
Відповідно до виписки за період з 01.01.2022 по 04.11.2025, дата останнього руху за рахунком - 18.10.2024. Виписка підтверджує, що відповідач користувався картковим рахунком, здійснював операції за рахунок кредитних коштів, а також здійснював платежі, які зменшували заборгованість.
Суд звертає увагу, що банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.2012 № 578/5, а також позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц, якою крім того зроблено висновок, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а тому є належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Вимогою про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором вих. № 114/5-715177 від 05.11.2025 АТ «Райффайзен Банк» повідомило ОСОБА_1 про наявність простроченої заборгованості за договором № 010/64694/82/1439883. У вимозі банк зазначив, що прострочена заборгованість відповідача перед банком станом на 05.11.2025 складає 62232,59 грн, з яких: 62232,59 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 0,00 грн - прострочена заборгованість за відсотками. Банк вимагав протягом 30 календарних днів з дати отримання вимоги, а у випадку неотримання вимоги - протягом 40 календарних днів з дати направлення цієї вимоги, здійснити дострокове погашення кредиту у повному обсязі разом зі сплатою процентів у сумі 74387,37 грн.
Оскільки вимога датована 05.11.2025, а строк у 40 календарних днів з дати її направлення сплив 15.12.2025, суд не встановив передчасності звернення позивача до суду з вимогою про стягнення всієї заборгованості за кредитним договором.
До матеріалів справи додано роздруківки електронного листування, які підтверджують направлення відповідачу вимоги про дострокове виконання грошових зобов`язань на електронну адресу, зазначену в матеріалах справи.
Перевіряючи заявлений позивачем розрахунок заборгованості, суд виходить з того, що заява про відкриття карткового рахунку та надання кредиту підтверджує правову підставу виникнення кредитних правовідносин між сторонами, розмір максимального ліміту кредиту 30000,00 грн, строк кредиту 48 місяців та процентну ставку 48 % річних.
Розрахунок заборгованості розкриває складові формування заявленої суми боргу, а саме операції, які збільшили заборгованість відповідача, нараховані проценти, операції зі зменшення заборгованості та кінцевий залишок заборгованості станом на 05.11.2025.
Банківська виписка підтверджує фактичний рух коштів за картковим рахунком відповідача, використання кредитних коштів, безготівкові операції, зняття готівки та здійснення платежів, які зменшували заборгованість.
Вимога про дострокове виконання грошових зобов`язань підтверджує наявність простроченої заборгованості з обов`язкового щомісячного внеску, повідомлення відповідача про необхідність усунення порушення та вимогу банку про дострокове погашення кредиту у повному обсязі.
Суд також враховує, що матеріали справи не містять доказів повного погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, розмір заборгованості не спростував, власного контррозрахунку суду не надав.
Позивач не заявив вимоги про стягнення штрафу, пені, трьох процентів річних чи інфляційних втрат, тому суд не дає оцінку таким платежам.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, фактів, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 2 ст. 76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами:
письмовими, речовими і електронними доказами; 
висновками експертів; 
показаннями свідків. 
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно з ч. 2 ст. 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Відповідно до ч. 3 ст. 263 ЦПК України судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо суд не визнав його недійсним.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона, боржник, зобов`язана вчинити на користь другої сторони, кредитора, певну дію, зокрема передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог — відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк, термін, його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, термін.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, неналежне виконання.
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, пункти, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, з розстроченням, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа, кредитодавець, зобов`язується надати грошові кошти, кредит, позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою, змінюваною або змінюваною із застосуванням максимальної величини процентної ставки.
Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Відповідно до ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору, крім випадків встановлених законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу.
Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
Суд враховує, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, відповідач отримав можливість користуватися кредитними коштами в межах встановленого банком кредитного ліміту, здійснював операції за картковим рахунком, однак належним чином не виконав зобов`язання щодо повернення заборгованості за кредитним договором.
Матеріали справи підтверджують, що банк направив відповідачу вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань, строк, визначений у вимозі для добровільного погашення заборгованості, сплив, однак відповідач заборгованість у добровільному порядку не погасив.
З урахуванням встановлених обставин суд доходить висновку, що позивач довів наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за договором №010/64694/82/1439883 від 07.11.2022 у розмірі 74387,37 грн.
Тому позов підлягає задоволенню повністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн.
Керуючись ст. 4, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» заборгованість за договором № 010/64694/82/1439883 від 07.11.2022 у розмірі 74387 (сімдесят чотири тисячі триста вісімдесят сім) гривень 37 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» судовий збір у розмірі 3028,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не вручено у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
Позивач: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», код ЄДРПОУ 14305909, місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4-А.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя           В. В. Горбатюк