Справа № 539/1099/26
Провадження № 2/539/1216/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
08 червня 2026 року місто Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Пилипчука М. М.,
за участі секретаря судового засідання Берко О. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Лубнах Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несплату аліментів, -
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача
У березні 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за несплату аліментів.
Позов обґрунтовано тим, що з 2009 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . З 2015 року сторони припинили сімейні відносини та проживають окремо, дитина залишилася проживати разом з матір`ю.
Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 травня 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з 04 квітня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення 11 травня 2016 року видано виконавчий лист № 539/982/16-ц. 01 липня 2016 року старшим виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження № 51540802 з примусового виконання вказаного виконавчого листа.
Заочним рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 жовтня 2019 року у справі № 539/2322/19 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задоволено частково. Збільшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , з твердої грошової суми 500 грн на тверду грошову суму в розмірі 1 059 грн щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Позивач вказувала, що відповідач належним чином не виконує свої обов`язки щодо утримання дитини та ухиляється від сплати аліментів. Станом на 01 лютого 2026 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів за виконавчим провадженням становить 83 057,50 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, виданим Шевченківським відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ).
За розрахунком позивача загальна сума пені за прострочення сплати аліментів за період з травня 2021 року станом на 31 січня 2026 року становить 13 321 473,91 грн. Водночас, з огляду на припис абзацу першого частини першої статті 196 Сімейного кодексу України (далі - СК України) про те, що розмір неустойки (пені) не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, позивач просила стягнути пеню в межах розміру заборгованості зі сплати аліментів.
На підставі викладеного ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 неустойку (пеню) за несплату аліментів у сумі 83 057,50 грн.
У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав.
Рух справи
12 березня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за несплату аліментів.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 березня 2026 року вказану справу передано судді Пилипчуку М. М.
Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 березня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу надано строк для подання відзиву на позов, позивачу - відповіді на відзив, відповідачу - заперечення на відповідь на відзив.
Призначене на 20 квітня 2026 року судове засідання відкладено на 12 травня 2026 року у зв`язку з неявкою відповідача, а у подальшому - на 08 червня 2026 року для подання розрахунку заборгованості за аліментами.
Судові повістки направлено відповідачу на адресу за останнім відомим місцем його проживання. Крім того, відповідача викликано до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання.
Представник позивача подав до суду клопотання, про розгляд справи без його участі, вказував, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач у судові засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав. Суд вважає причини неявки відповідача у судові засідання неповажними.
Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області постановив ухвалу про проведення у справі заочного розгляду та ухвалення заочного рішення.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Фактичні обставини, встановлені судом
Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_2 (батько) на користь ОСОБА_1 (мати), що підтверджується свідоцтвом про народження від 18 жовтня 2013 року серії НОМЕР_1 .
Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 травня 2016 року у справі № 539/982/16-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з 04 квітня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
На підставі вказаного рішення 11 травня 2016 року видано виконавчий лист № 539/982/16-ц, за яким 01 липня 2016 року старшим виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження № 51540802.
Заочним рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 жовтня 2019 року у справі № 539/2322/19 змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , з твердої грошової суми 500 грн на тверду грошову суму в розмірі 1 059 грн щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, складеним Шевченківським відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) у виконавчому провадженні № 51540802, заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 зі сплати аліментів за період з травня 2021 року до січня 2026 року становить 83 057,50 грн.
За змістом розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного Шевченківським відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) у виконавчому провадженні № 51540802, заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 зі сплати аліментів за період з травня 2021 року до травня 2026 року становить 90 239,50 грн.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку загальна сума пені за прострочення сплати аліментів за період з травня 2021 року станом на 31 січня 2026 року становить 13 321 473,91 грн.
За змістом акта обстеження від 24 лютого 2026 року ОСОБА_1 зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею проживає її син ОСОБА_3 .
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).
Абзацом першим частини першої статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (частина друга статті 196 СК України).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.
Тобто формула така: заборгованість за місяць ? кількість днів заборгованості ? 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 вказано, що стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.
Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.
У постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21 викладено висновок про те, що формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці першому частини першої статті 196 СК України означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності, пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.
У справі, що розглядається, встановлено, що відповідач належним чином не виконував обов`язок зі сплати аліментів, унаслідок чого заборгованість зі сплати аліментів за період з травня 2021 року до січня 2026 року становить 83 057,50 грн.
ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 неустойку (пеню) за несплату аліментів у сумі 83 057,50 грн.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин). 
Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.
Розрахований позивачем розмір неустойки (пені) за спірний період перевищує сукупний розмір заборгованості за аліментами, на яку нараховується пеня. 
Врахувавши загальні засади справедливості та розумності регулювання сімейних відносин, принцип диспозитивності, суд дійшов висновку про необхідність застосування статті 196 СК України та стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 83 057,50 грн.
Висновки за результатами розгляду позовних вимог
Оскільки неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо сплати аліментів порушило права позивача, то наявні підстави для судового захисту прав останньої, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.
Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.
Позивач відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 311,20 грн, від сплати якого позивача звільнено.
На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 274, 280-282, 354 ЦПК України, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несплату аліментів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 83 057 (вісімдесят три тисячі п`ятдесят сім) гривень 50 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_2 ).
Відповідач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП - НОМЕР_3 ).

Суддя М. М. Пилипчук