ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2026 року справа №380/9248/26
м.Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі :
Головуючого судді Коморного О.І.,
секретар судового засідання Карпенко Ю.В.
за участю 
представник позивача Федчина Р.Б.
представник відповідача Тарабан О.О.
представник третьої особи Кладовщикова О.В.
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області про скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 .
Обставини справи.
До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України з вимогами:
- скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України №80799957 від 01.05.2026 року про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області рішення суду виконано. Вказує, що при повторному розгляді заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії по віком на пільгових умовах від 26.06.2025, відповідно до зобов`язальної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04.12.2025 у справі № 200/7559/25 Головним управлінням встановлено, що пільговий стаж позивача не підтверджено та прийнято рішення № 056550006871 від 27.03.2026 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Зазначає, що Головне управління 27.04.2026 за № 1300-0302-5/66628 скерувало лист де було зазначено про виконання в добровільному порядку рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04.12.2025 у справі № 200/7559/25 ще до винесення головним державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження. В подальшому на адресу позивача 29.04.2026 надійшла вимога головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні ВП № 80799957 від 24.04.2026. На виконання цієї вимоги Головним управління 05.05.2026 за № 1300-0302-5/71858 повторно надано пояснення щодо виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04.12.2025 у справі № 200/7559/25, а також повторно надано копію рішення за № 0556550006871 від 27.03.2026 та розрахунок стажу ОСОБА_1 . Однак, вищевказане, не взято до уваги головним державним виконавцем та винесено постанову про накладення штрафу від 01.05.2026 у ВП № 80799957 в розмірі 5100,00 грн. Просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою від 13 травня 2026 року залишено позов без руху.
Ухвалою від 21 травня 2026 року відкрито провадження у справі.
Відповідач проти позову заперечив повністю з підстав викладених у відзиві, суть яких полягає в тому, що постанова державного виконавця від 01.05.2026 ВП № 80799957 про накладення на боржника штрафу в сумі 5100 грн є законною, обґрунтованою та винесеною у повній відповідності до статей 63 та 75 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначає, що на виконанні перебуває виконавчий лист Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/7559/25. Суд зобов`язав пенсійний фонд повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії, урахувавши низку конкретних довідок про пільговий стаж та висновки суду. Вказує, що боржник формально надав рішення про відмову в призначенні пенсії від 27.03.2026 № 0556550006871, яке прийняв проігнорувавши висновки суду та не були зараховані до стажу пільгові довідки, а записи в трудовій книжці не досліджувалися. Стверджує, що формальний розгляд заяви із повторним ухваленням ідентичного незаконного рішення не є виконанням судового рішення. Просить суд відмовити в задоволенні позову.
Від представника третьої особи, Новікова Андрія Станіславовича, надійшли пояснення, в яких зокрема зазначено, що ГУ ПФ України у Львівській області не виконало рішення суду по суті. Вказує, що повторно прийняте рішення про відмову є повністю ідентичним первинному та прийнятим без належного врахування висновків суду щодо довідок про пільговий стаж, зокрема завіреної українською печаткою довідки ПВП «Гірник-95». Наголошує, що невиконання або несвоєчасне проведення атестації робочих місць роботодавцем не може позбавляти громадянина права на пільгову пенсію. Вважає накладення штрафу державним виконавцем повністю законним, у зв`язку з чим просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ГУ ПФУ.
Ухвалою суду від 01.06.2026 призначено розгляд справи в режимі відеоконференції.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просить суд задовольнити позов повністю.
Представник відповідача та представник третьої особи заперечили щодо позовних вимог та просять суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та 
встановив:
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04.12.2025 у справі №200/7559/25, яке набрало законної сили після апеляційного оскарження 16.03.2026, ухвалою Верховного Суду від 13.04.2026 у відкритті касаційного провадження відмовлено, зобов`язано управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії по віком від 26.06.2025 з урахуванням відомостей довідки № 41к від 04.04.2017, довідки № 773/03-1, № 773/03-2 від 02.07.2021, довідки № 774/03-1, № 774/03-2 від 02.07.2021, довідки № 759/03-1, № 759/03-2 від 02.07.2021, довідки № 83 від 04.04.2017, № 186 від 30.12.2019, № 71 від 04.04.2017, при цьому зарахувавши до його страхового стажу період навчання в Донецькому політехнічному інституті з 01.09.86 по 23.06.88 та з 29.08.89 по 26.06.92, та прийняти обґрунтоване рішення із врахуванням висновків суду.
Донецьким окружним адміністративним судом видано Виконавчий лист у справі №200/7559/25.
Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області 27.03.2026 на виконання рішення суду прийнято рішення №056550006871, яким повторно відмовлено ОСОБА_1 у призначення пенсії. 
Підставою відмови зазначено, що до пільгового стажу не зараховано періоди роботи у ПВП "Гірник-95" згідно довідки № 41к від 04.04.2017, оскільки довідка не відповідає формі довідки затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 № 920 (додаток 5), а саме відсутній підсумок пільгового стажу, не зазначено про зайнятість впродовж повного робочого дня та не долучено накази про результати атестації робочих місць, а записах трудовоі книжки НОМЕР_1 від 06.10.1992 відсутні відомості, які відповідають даним в Списках виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію на пільгових умовах, також відсутні відомості про результати атестації робочих місць. Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу відсутня інформація про пільговий характер роботи. Подані уточнюючі довідки про пільговий характер робіт, а також низка інших документів, які завірені штампами, печатками Донецької народної республіки не взято до уваги, оскільки статтею 9 Закону України від 15.04.2014 №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку не передбаченому законом.
20.04.2026 на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшла заява стягувача ОСОБА_1 з виконавчим листом до виконання.
20.04.2026 відкрито виконавче провадження №80799957 з виконання виконавчого листа у справі №200/7559/25 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.06.2025 із врахуванням висновків суду. Боржнику встановлено строк для виконання та витребувано підтверджуючі копію прийнятого рішення 0556550006871 від 27.03.2026.
На виконання даної Вимоги Головним управління 05.05.2026 за № 1300-0302-5/71858 повторно надано пояснення щодо виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04.12.2025 у справі № 200/7559/25, а також повторно надано копію рішення за № 0556550006871 від 27.03.2026 та розрахунок стажу ОСОБА_1 .
Державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України виніс постанову про накладення штрафу від 01.05.2026 у виконавчому провадженні №80799957 у розмірі 5100 грн.
Позивач не погоджуючись із постановою про накладення штрафу звернувся із даним позовом до суду.
При прийнятті рішення суд керувався наступним.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Питання примусового виконання судових рішень регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).
У відповідності до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За змістом статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Згідно частини 1 статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У відповідності до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Як слідує із матеріалів справи, оскаржувана постанова від 01.05.2026 про накладення штрафу на боржника в розмірі 5100 грн винесена відповідачем на підставі статей 63, 75 Закону № 1404-VIII із мотивів невиконання судового рішення.
Так, частиною 2 статті 63 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Згідно частини 1 статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Отже, з аналізу вказаних норм вбачається, що Законом № 1404-VIII встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення без поважних причин. А тому, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
При цьому поважними в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Судом встановлено, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04.12.2025 у справі №200/7559/25, яке набрало законної сили після апеляційного оскарження 16.03.2026, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийняло рішення від 27.03.2026 №056550006871 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , яким фактично не виконало судове рішення по суті, безпідставно не зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи у ПВП «Гірник-95» за довідкою №41к від 04.04.2017 та спірні періоди згідно з уточнюючими архівними довідками від 02.07.2021.
Судом з`ясовано із змісту матеріалів справи, що до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшла заява стягувача, у зв`язку з чим державного виконавця 20.04.2026 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №80799957 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа Донецького окружного адміністративного суду.
Отже, 20.04.2026 відкрито виконавче провадження №80799957 з виконання виконавчого листа у справі №200/7559/25 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.06.2025 із врахуванням висновків суду, та боржнику було надано строк для добровільного виконання рішення суду.
Як встановлено судом, позивач (боржник) ухилився від повного та належного виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04.12.2025 у справі №200/7559/25, здійснивши його виконання шляхом винесення відмовного рішення від 27.03.2026 та не врахування спірних періодів згідно з уточнюючими архівними довідками, що стало підставою для винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови від 01.05.2026 ВП №80799957 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області в розмірі 5100,00 грн.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази поважності причин невиконання в повному обсязі та за суттю рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04.12.2025 у справі №200/7559/25 після відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа.
З огляду на викладене, суд вважає правомірними дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо винесення постанови від 01.05.2026 ВП №80799957 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області в розмірі 5100,00 грн за невиконання без поважних причин рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04.12.2025 у справі №200/7559/25.
Доказами в адміністративному судочинстві відповідно до ч.1 ст.72 КАС України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Докази суду надають відповідно до ч.3 ст.77 КАС України учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Предметом доказування відповідно до ч.2 ст. 73 КАС України є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно винесено постанову про накладення штрафу №80799957 від 01.05.2026.
При розгляді справи судом встановлено, що відповідач діяв у порядку та спосіб встановлений Законом України “Про виконавче провадження”, порушень прав позивача не допущено, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
У відповідності до вимог ст.139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають
Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-248, 256, 287, 294, 295 КАС України, суд, 
у х в а л и в :
1. В позові Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області про скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 - відмовити повністю.
2. Судові витрати розподілу не підлягають.
Відповідно до ч.6. ст. 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складений 05.06.2026.
Суддя Коморний О.І.