Справа № 359/14178/25
Провадження № 2/373/1111/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2026 року      м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Опанасюка І.О., 
за участю:
секретаря судових засідань Бутович Я.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 359/14178/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

встановив:
Зміст позовних вимог.
Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ КАПІТАЛ» звернувся до суду з вказаною заявою та просить стягнути з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за кредитним договором №8787687 від 05 грудня 2022 року в розмірі 8184 гривень. Також просить стягнути понесені судові витрати які складаються із судового збору в розмірі 2422, 40 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 8000,00 гривень. 
В обгрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач вказав, що 05.12.2022 між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 був укладений Договір №8787687 про споживчий кредит, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 2000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідач кредитні кошти отримала, але свої зобов`язання належним чином не виконала, кредитні кошти не повернула. Сума заборгованості відповідача становить 8184 гривень, з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 1800 гривень, прострочена заборгованість за сумою відсотків становить 6004,00 гривень, прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту становить 380 гривень.
29.05.2023 року між первісним кредитором та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ КАПІТАЛ» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги 97-МЛ від 29.05.2023р. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги, позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб визначених в реєстрі боржників включно з правом вимоги і за кредитним договором № 8787687 від 05.12.2022 року, що укладений між кредитодавцем та відповідачем.

Рух справи в суді.
Ухвалою Переяславського міськрайонного суду Київської області від 19.03.2026 позовна заява прийнята до розгляду, у справі № 359/14178/25 відкрите провадження і справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін, як малозначна.
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, R067125790850 ОСОБА_1 ухвалу про відкриття провадження з доданим пакетом документів отримала 26.03.2026. 
Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов.
У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до частини 2 статті 191 ЦПК України. 
Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. 

З наданих суду письмових доказів убачається наступне. 
05.12.2023 між ТОВ "Мілоан" та ОСОБА_1 укладений Договір №8787687 про споживчий кредит (індивідуальна частина) шляхом підписання кредитного договору відповідачкою електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора J96956.
Відповідно до умов Договору 05.12.2022 ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 2000,00 грн. Строк кредиту 105 днів і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 20.12.23 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 20.03.2023 (дата остаточного погашення заборгованості). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 20.12.2022 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 20.03.2023 (останнього дня строку кредитування). 
Загальні витрати позичальника за пільговий період складають 980 гривень в грошовому виразі та 1.637.467.00 відсотків річних у процентному значенні, загальні витрати позичальника за кредитом складають 6380 гривень в грошовому виразі та 1109.00 відсотків річних у процентному значенні. 
Комісія за надання кредиту 380 гривень, яка нараховується за ставкою 13.30 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.
Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 1050 гривень, які нараховуються за ставкою 1.40 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду.
Проценти за користування кредитом поточного періоду 5400 гривень, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.
Кредитні кошти, за умовами Договору, надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .
Укладення Кредитного договору здійснене в електронній формі в особистому кабінеті ОСОБА_1 , що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства, доступ до якої забезпечений відповідачці через сайт або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
З платіжного доручення 88458568 від 05.12.2022 слідує, що Платник: ТОВ "Мілоан", Код 40484607, Банк платника ТОВ ФК “Контрактовий дім”, код банку 35442539, Сума 2000 Українська гривня, Отримувач: ОСОБА_1 , Код НОМЕР_2 , Банк отримувача 479070, Код банку VISA, Призначення платежу: Кошти згідно договору 8787687. 
З виписки з особового рахунку за Кредитним договором №8787687 від 05.12.2022 року заборгованість перед ТОВ “Фінансова Компанія” Кредит-Капітал” за Кредитним договором №8787687 від 05.12.2022 року станом на 12.11.2025 року (включно) складає 8184 гривень. Прострочена заборгованість за сумою кредиту становить – 1800 гривень. Прострочена заборгованість за комісіями становить – 380 гривень. Прострочена заборгованість за відсотками становить – 6006 гривень. Строкова заборгованість за сумою кредиту становить – 0,00 гривень. Строкова заборгованість за комісіями становить – 0,00 гривень. Строкова заборгованість за відсотками становить – 0,00 гривень. Станом на дату подання позовної заяви: 12.11.2025 року, ТОВ “Фінансова Компанія” Кредит-Капітал” повідомляє, що заборгованість за Кредитним договором №8787687 від 05.12.2022 року не погашена.
В підтвердження заміни кредитора в зобов`язанні суду надано Договір відступлення прав вимоги № 97-МЛ від 29 травня 2023 року укладений між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" відповідно до якого кредитор передає (відступає) новому кредиторові права вимоги до боржників які виникли у кредитора внаслідок укладення з боржниками кредитних договорів та надання кредитором боржникам кредитних коштів та які входять до портфелю заборгованості. Загальний розмір портфеля заборгованості боржників, права вимоги до яких відступаються, складає 40 165 175,33 гривень станом на дату підписання договору.
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги № 97-МЛ від 29.05.2023 ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором №8787687 від 05.12.2023 на суму 8184,00 грн, з яких: 1800,00 грн залишок по тілу кредиту; 6004,00 грн залишок по відсотках; 380,0 грн залишок по комісії.

Норми права, які застосовуються судом.
Відповідно до вимог статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до статті 12 ЦПК України. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення усіх процесуальних прав та обов’язків, передбачених законом.
За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» ( в редакції, яка була чинна на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір ? це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з вимогами статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
За приписами частини 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Тому, посилання представника позивача на те, що після надходження додаткових доказів від товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» їх невідкладно буде направлено до суду, судом не приймається, оскільки всі докази щодо укладення договору позики позикодавцем (первісним кредитором) мали бути передані позивачу (фактору, новому кредитору).
За правилами статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Частиною першою статті 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. 
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Одночасно із цим, згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України з урахуванням положень статей 526, 527, 530 ЦК України, кредитор має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором.

Висновки суду.
Договір про споживчий кредит №8787687 від 05.12.2023 містить відмітку про електронний підпис позичальника (відповідача) – одноразовий ідентифікатор J96956, має електронну форму, вважається таким, що укладений у письмовому вигляді
(статті 205, 207 ЦК України). Додатки до договору про надання споживчого кредиту №8787687 від 05.12.2023: графік погашення платежів та паспорт споживчого кредиту, також погоджені відповідачем шляхом накладення електронного цифрового підпису за допомогою одноразового цифрового ідентифікатора. 
В той же час, у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі №334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
Предметом доказування у справах про стягнення заборгованості за кредитним договором (договором позики), укладеним за допомогою електронних засобів, складають такі обставини: факт укладення цього договору в електронній формі, а також факт перерахування позикових коштів позичальнику в сумі, що відповідає умовам договору. 
Факт укладення кредитного договору (позики) не може бути встановлено судом без встановлення факту перерахування грошових коштів позичальнику. Доказування факту перерахування позикових коштів здійснюється, як правило, за допомогою первинних фінансових документів (чеки, платіжні доручення, меморіальні ордери, виписки з банківських рахунків, з яких або на які було перераховано грошові кошти тощо).

В підтвердження перерахування грошових коштів позичальнику суду надано платіжне доручення №88458568 від 05.12.2022. Надаючи оцінку даному доказу суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (у редакції, чинній на час укладення спірних договорів) Національний банк України у сфері державного регулювання ринків небанківських фінансових послуг у межах компетенції, визначеної частини 1 статті 21 цього Закону, розробляє і затверджує нормативно-правові акти, обов`язкові до виконання центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, учасниками ринків фінансових послуг, їх об`єднаннями, контролює їх виконання.
Відповідно до пункту 1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою правління Національного банку України 21.01.2004 № 22 (що була чинна на момент виникнення спірних правовідносин), платіжне доручення - розрахунковий документ, що містить письмове доручення платника обслуговуючому банку про списання зі свого рахунку зазначеної суми коштів та її перерахування на рахунок отримувача.
Згідно з пунктом 2.1 цієї Інструкції банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов`язково заповнює реквізити «Дата надходження» і «Дата виконання» а банк стягувача «Дата надходження в банк стягувача» (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. 
У розрахункових документах дата, зазначена в реквізиті «Дата виконання», має відповідати:
даті списання коштів з рахунку платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку;
даті списання коштів з рахунку платника та з кореспондентського рахунку банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.
Відповідно до пункту 3.1. зазначеної Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 3 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 9 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.
У пункті 3.3 цієї Інструкції вказано, що операцію з перерахування коштів з відповідного рахунку на рахунок отримувача банк отримувача оформляє меморіальним ордером, у реквізиті «Призначення платежу» якого зазначає номер і дату електронного розрахункового документа, а також повторює текст реквізиту «Призначення платежу» цього електронного розрахункового документа.
Додаток 3 до цієї Інструкції визначає зразок платіжного доручення, де, крім іншого, вказана відмітки: «Проведено банком», дата та «Підпис банку».
Отже, позивачем не надано доказу передання коштів відповідачу, оскільки за нормами пункту 2 частини 1 статті 1046, частини 2 статті 1054 ЦК України кредитний договір є укладений з моменту передання грошей, а надані позивачем платіжне доручення № 88458568 від 05.12.2022, яке мало б підтверджувати ці обставини, не є первинними документами, оскільки не містить інформації про проведення господарської операції – відсутня відмітка надавача послуг (банку) про дату проведення фінансової операції.
У такий спосіб, платіжне доручення № 88458568 від 05.12.2022 не є достовірним та достатнім доказом який підтверджує факт перерахування грошових коштів відповідачу (позичальнику) у розумінні статті 79, 80 ЦПК України. 
Крім того, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Відповідно до п. п. 5, 30, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року № 75, бухгалтерський облік ведеться безперервно з часу реєстрації банку до його ліквідації. Банк самостійно визначає систему організації операційної діяльності залежно від його структури, обсягів та видів банківських операцій, кількості працюючих, розвитку інформаційних технологій. Банк самостійно розробляє технології здійснення банківських операцій. Оброблення інформації про операції та її зберігання мають виконуватися на серверах та/або іншій комп`ютерній техніці, які/яка повинні/а фізично розташовуватися на території України, за винятком збереження резервних копій, захищених із використанням відповідних засобів технічного та/або криптографічного захисту, а виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
У постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16 зазначено, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Позивач на підтвердження існування заборгованості у відповідача за кредитним договором надав документ, який ідентифікує як виписку з особового рахунку за кредитним договором №8787687 від 05.12.2022 ОСОБА_1 .
Водночас, надана представником позивача виписки з особового рахунку не містить таких обов`язкових реквізитів, які передбачені Положенням про організацію бухгалтерського обліку в банках України №75 від 04.07.2018, а саме: пунктом 62 - номер документа, пунктом 63 - дату складання, зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку. Отже, відповідно до цього ж пункту 63 Положення, така виписка з особового рахунку не може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, та є за своєю суттю та змістом розрахунком заборгованості відповідача перед ТОВ “Фінансова Компанія” Кредит-Капітал” за Кредитним договором №8787687 від 05.12.2022 року.
Розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони – позивача (висновки Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 р. № 6-16цс15), і без підтвердження укладення кредитного договору, не підлягає оцінці.

В прохальній частині позовної заяви міститься вимога (клопотання) в якій представник позивача просить «витребувати в АТ «ОЩАДБАНК» інформацію щодо надходження на банківську карту зазначену в Платіжному дорученні, кредитних коштів в розмірі 2000 грн відповідно до Кредитного договору».
Мотивація даної вимоги (клопотання) викладена в описовій частині позову та зводиться до того, що інформацію, яку просить витребувати представник позивача, захищена Законом України «Про банки та банківську діяльність». 
Надаючи оцінку даній вимозі (клопотанню) суд зазначає наступне.
Статтею 183 ЦПК України передбачені загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.
В силу ч. 1 ст. 183 ЦПК України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:
Натомість адвокат Усенко Михайло Ігорович другою вимогою прохальної частини позовної заяви просить “ витребувати в АТ «ОЩАДБАНК» інформацію щодо надходження на банківську карту зазначену в Платіжному дорученні, кредитних коштів в розмірі 2000 грн відповідно до Кредитного договору ”, без дотримання вимог статті 183 ЦПК України, в контексті форми клопотання.
Окрім цього, відповідно до частин 1, 2 статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.
Суд звертає увагу представника позивача, що конструкція статті 84 ЦПК дозволяє ставити питання про витребування саме доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування, а не інформації, без зазначення її носія.
У клопотанні про витребування доказів повинні бути зазначені, зокрема, обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати та вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.
Неможливість отримати докази, без звернення до суду, представником позивача обгрунтована тим, що заявлені докази містять інформацію, яка захищена Законом України «Про банки та банківську діяльність». 
Одночасно із цим, право вимоги за кредитним договором було відступлене позивачу за договором факторингу.
Відповідно до ст.517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. 
За змістом виниклих правовідносин щодо надання відповідачці фінансовою установою кредиту та з огляду на вимоги Глави 48 та параграфу 2 Глави 71 ЦК України, а також вимог Закону України «Про платіжні послуги», беручи до уваги вимоги ч. 3 ст. 12, п. 1 ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд зазначає, що під час виконання кредитором своїх забов`язань по наданню кредитних коштів позичальнику, самим кредитором здійснюються такі дії, які повинні достатньо підтверджуватися договорами в тій формі і в тому змісті, в якому укладено між сторонами договірні правовідносини. Отже, докази про них мають бути вже створеними і саме сторона позивача повинна доводити обставини, на які посилається в позові. 
При зверненні до суду з клопотанням, представником позивача не вказано про те, що такі докази первісним кредитором під час відступлення права вимоги передані не були, не зазначає також і про вжиття заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу від первісного кредитора - ТОВ "Мілоан".
Отже, вимоги ч.1 та 2 ст. 84 ЦПК України, представником позивача при зверненні до суду з клопотанням, також не дотримані, оскільки не вказано який конкретно доказ просить витребувати представник позивача, не вказано про неможливість самостійно надати докази з урахуванням заходів здійснених задля отримання цього доказу самостійно.
Таким, чином, у зв`язку із тим, що клопотання не відповідає вимогам ст. 84 ЦПК України, а також при зверненні з ним не дотримані положення ч. 1 ст. 183 ЦПК України, судом застосовується норма ч. 4 ст. 183 ЦПК України, та клопотання про витребування доказів суд залишає без розгляду. 

Аналізуючи обставини даного спору та надані суду докази, суд дійшов висновку, що представником позивача не надано доказів укладення договору про надання споживчого кредиту з первісним кредитором, а саме: доказів передання кредитних коштів відповідачу, що суперечить положенням статті 1046 ЦК України, відповідно до якої договір позики є укладеним з моменту передання грошей, що свідчить про недоведеність порушення прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду і відсутність підстав для задоволення позовних вимог. 

Судовий збір у розмірі у розмірі 2422 грн 40 коп., сплачений позивачем при подачі позову до суду, поверненню не підлягає в силу статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 4-13, 17, 18, 137, 141, 263, 265, 273 ЦПК України, ст. ст. 512, 526, 1048, 1049, 1050, 1054, 1077, 1078 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит №8787687 від 05.12.2023 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ КАПІТАЛ» місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, м. Львів, 79029; код ЄДРПОУ 35234236;
відповідач – ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя І. О. Опанасюк