РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/1858/26
№ 2/183/906/26
09 червня 2026 року          м.Самар
Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Оладенко О.С.
за участю секретаря судового засідання - Павлюк А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київстар», третя особа - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку, про захист прав споживачів та відшкодування моральної шкоди, -
В С Т А Н О В И В:

У лютому 2026 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом у якому просив стягнути з відповідача в рахунок компенсації моральної шкоди 100000 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 09.12.2025 у процесі перенесення його абонентського номера від іншого оператора до мережі ПрАТ «Київстар», відповідачем не було надано позивачу QR-код для активації eSIM, що унеможливило своєчасний доступ до телекомунікаційних послуг. Крім того, 23.12.2025 відповідач без попередження та без законних підстав повністю припинив надання позивачу телекомунікаційних послуг, заблокувавши номер з формулюванням про нібито порушення вимог законодавства та підозру у шахрайстві. На момент блокування позивач перебував за межами України - у Федеративній Республіці Німеччина, у статусі особи, яка отримала тимчасовий захист. Раптове припинення зв`язку в чужій країні позбавило позивача можливості комунікації з близькими, лікарями та екстреними службами. 24.12.2025 надання послуг було відновлено. Протиправні дії відповідача заподіяли позивачу значної моральної шкоди, яка проявилася в приниженні честі та гідності, створенні реальної загрози життю та здоров`ю, а також суттєвому погіршенню його психічного стану. Позивач вказує, що погіршення його психічного стану мало поступовий характер та було наслідком тривалого психоемоційного напруження, спричиненого протиправними діями відповідача. Виявлені медичні наслідки є відтермінованою реакцією організму на перенесений стрес. Внаслідок протиправних дій відповідача відбулося різке загострення та декомпенсація його психічного стану, що призвело до суїцидального кризу та необхідності термінової госпіталізації. 
Ухвалою судді від 25.03.2026 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.
Відповідач подав відзив, у якому просить у позові відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що 09.12.2025р. (о 8:30) Позивачем була подана заявка через веб-сайт Відповідача https://mnp.kvivstar.ua/ на перенесення номеру НОМЕР_1 до мережі ПрАТ «Київстар». В 11:45 09.12.2025р. системою Відповідача було успішно згенеровано та скеровану Позивачу за вказаною ним електронною адресою QR-код для активації e-Sim. Станом на 13:02 09.12.2025 телефонний номер НОМЕР_1 був успішно перенесений в мережу ПрАТ «Київстар».
Після того, як Позивач звернувся 09.12.2025р. в 16:53 з повідомленням про те, що він не отримав QR-код для активації e-Sim. Відповідно в 10:34 10.12.2025р. Відповідач повторно згенерував та відправив за вказаною електронною адресою Позивачу QR-код для активації e-Sim. З яких причин Позивач не отримав QR-код для активації e-Sim 09.12.2025 Відповідачу невідомо, порушень зі свого боку Відповідач не вбачає, оскільки послуга перенесення номеру була надана вчасно. Щодо факту відключення зв`язку вказав, що о 16:24 23.12.2025р. системою Fraud Management з боку абонента НОМЕР_1 було зафіксовано підозрілі дії, що можуть призвести до виникнення збитків у Відповідача , а саме: дзвінки фіксованої чи схожої за величиною тривалості; послідовні виклики на один і той же номер/серії номерів. Характер, тривалість, кількість дзвінків здійснених абонентом викликали підозру щодо можливого навмисного збільшення телекомунікаційного трафіку (в даному випадку - дзвінків) з метою отримання фінансової вигоди, тому системою Fraud Management System було здійснено автоматичне блокування послуг і сформовано акт №23.12.2025 про порушення правил надання та отримання електронних комунікаційних послуг. Після отримання скарги від Позивача на припинення надання послуг за телефонним номером 096 7767676, Відповідач провів додаткову перевірку та о 02:02 24.12.2025 відновив надання послуг Позивачу. Відповідач добровільно повернув кошти на рахунок абонента в сумі 25,24 грн., в зв`язку з тим, що позивач не отримав оплачені послуги 23.12.2025р. в повному обсязі. Вказує, що факт здійснення підозрілих дій підтверджується актом №23.12.2025 про порушення правил надання та отримання електронних комунікаційних послуг . Вважає, що Позивачу діями Відповідача не було завдано моральної шкоди з підстав встановлених законодавцем. станом, на дату звернення до суду Позивач отримав і QR-код для активації e-Sim і йому було відновлено надання послуг, тому Відповідач вважає, що відповідно до п.2 ч.1 ст.225 ЦПК України провадження у справі № 183/1858/26 підлягає закриттю .
Позивач подав відповідь на відзив, у якій висловив незгоду з доводами відповідача, наведеними у відзиві. Відповідач не забезпечив належну організацію процесу надання послуги перенесення номеру, оскільки позивач не отримував листа з QR-кодом для активації e-Sim. Вказав, що припинення надання послуг ґрунтувалося виключно на непідтверджених припущеннях. Недосконалість внутрішніх алгоритмів відповідача є його власним операційним ризиком та не може покладатися на споживача.
Також, 15.04.2024 та 16.04.2026 позивач подав додаткові письмові пояснення у справі, у яких вказав, що він був позбавлений можливості повноцінного користування зв`язком під час перебування за межами України. Позивач опинився у стані фактичної ізоляції, без можливості оперативного зв`язку, отримання повідомлень та використання базових сервісів. На момент вказаних подій на утриманні позивача перебувала малолітня дитини віком 9 місяців та мати похилого віку, що об`єктивно підвищувало рівень відповідальності та психологічного навантаження у разі втрати зв`язку. Припинення надання послуг відбулося на підставі необґрунтованих підозр у шахрайстві, що додатково негативно вплинуло на психоемоційний стан позивача. Вважає, що заявлений розмір відшкодування моральної шкоди відповідає характеру порушення, тривалості його наслідків та ступеню впливу на стан здоров`я позивача.
22.04.2026 позивач подав заперечення на відповідь на відзив у яких наполягав на правомірності своїх дій та вказував, що права позивача не було порушено.
У судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. 
Представник відповідача - адвокат Чернець І.А. у судовому засіданні просила у задоволенні позову відмовити, посилаючись на обставини, викладені у відзиві та запереченні на відповідь на відзив.
Представник третьої особи у судове засідання повторно не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані сторонами докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Приватне акціонерне товариство «Київстар» (код ЄДРПОУ 21673832) є акціонерним товариством, основним видом діяльності якого є 61.20 Діяльність у сфері безпроводового електрозв`язку.
Судом установлено та підтверджується сторонами, що позивач ОСОБА_1 є користувачем абонентського номера НОМЕР_1 , який з 09.12.2025 обслуговується оператором мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» на підставі публічного договору. 
Як убачається з листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку (надалі за текстом - НКЕК) №07/17-489/с-4578 від 16.01.2026, під час перевірки заяв ОСОБА_1 від 10.12.2025, від 23.12.2025 та від 30.12.2025 установлено, що 09.12.2025 о 08:30 год. абонентом номера НОМЕР_1 була подана заявка на перенесення цього номера з мережі ТОВ «лайфсел» до мережі ПрАТ «Київстар». Станом на 13:02 09.12.2025 вказаний номер успішно перенесений (а.с.13-16,82).
Алгоритм дій операторів мобільного зв`язку щодо перенесення номера абонента НОМЕР_1 детально відображено у листі ДП «Український державний центр радіочастот» №4010/С-4578 від 15.12.2025, адресованому НКЕК (а.с.84).
У наданому відповідачем акті №23.12.2025 від 24.12.2025про порушення правил надання та отримання електронних комунікаційних послуг зазначено, що 23 грудня 2025 року на мережі рухомого (мобільного) зв`язку ПрПТ «Київстар» з використанням комплексу обладнання та програмного забезпечення аналізу та моніторингу трафіка електронної комунікаційної мережі Fraud Management System було здійснено моніторинг трафіка електронних комунікацій, проаналізовано відповідні показники та внаслідок перевірки за абонентським номером НОМЕР_2 скорочено/припинено надання послуг за підстави порушення п.п.6 п.70 Правил надання та отримання електронних комунікаційних послуг (а.с.46-47).
З наданих позивачем роздруківок листування з електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що 10.12.2025 на вказану електронну пошту надійшов QR-код для активації e-Sim (а.с.83
У листі від 31.12.2025 №13670515/03/03/02, адресованому НКЕК відповідач повідомив про відправку QR-коду для активації e-Sim на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 09.12.2025 та 10.12.2025 та надано витяг із системи про таке надсилання (а.с.64).
Норми та джерела права, а також роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, мотиви їх застосування.
Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру. У цьому пункті закріплене право на суд разом з правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див. рішення Європейського Суду з прав людини від 21.02.1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36).
Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частин першої-четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Правовідносини між постачальниками електронних комунікаційних та кінцевими користувачами електронних комунікаційних послуг регулюються положеннями Законів України "Про електронні телекомунікації" (надалі за текстом - Закон № 1089-IX), "Про захист прав споживачів", Правилами надання та отримання електронних комунікаційних послуг, затвердженими Постановою КМУ № 761 від 25.06.2025 ( надалі за текстом - правила).
Відповідно до статті 1-1 Закону України "Про захист прав споживачів", цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. 
Згідно з пунктами 2 та 3 частини першої статті 4 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачі під час укладення, виконання, зміни та розірвання договорів про придбання продукції, а також протягом усього періоду її споживання мають право на належну якість продукції та обслуговування, а також на безпеку продукції.
Частиною першою статті 10 вказаного Закону визначено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. 
Відповідно до положень статті 21 Закону України "Про захист прав споживачів", крім інших випадків порушень, права споживача вважаються порушеними, якщо при реалізації продукції (послуг) будь-яким чином обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію, або якщо послугу надано неналежної якості.
Крім того, стаття 22 цього Закону прямо передбачає, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Так, відповідно до ч.ч.2-6 ст.104 Закону № 1089-IX постачальники електронних комунікаційних послуг та кінцеві користувачі послуг повинні дотримуватися правил надання та отримання електронних комунікаційних послуг, затверджених Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади у сферах електронних комунікацій та радіочастотного спектра.
Умовами надання та отримання електронних комунікаційних послуг кінцевому користувачу є: 1) укладення договору про надання електронних комунікаційних послуг відповідно до правил надання та отримання електронних комунікаційних послуг та інших актів законодавства; 2) оплата замовленої кінцевим користувачем електронної комунікаційної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом або договором про надання електронних комунікаційних послуг.
Постачальники послуг міжособистісних електронних комунікацій, за винятком послуг без використання нумерації, повинні забезпечувати відповідно до цього Закону та правил надання та отримання електронних комунікаційних послуг: 
1) сумісність електронних комунікаційних послуг, що надаються ними;
2) можливість з`єднання кінцевих користувачів з номерами національного плану нумерації;
3) дотримання вимог щодо захисту прав кінцевих користувачів електронних комунікаційних послуг.
Кінцевий користувач має право отримувати послугу знеособлено відповідно до правил надання та отримання електронних комунікаційних послуг та умов надання послуг, встановлених постачальником електронних комунікаційних послуг.
Кінцевий користувач, не ідентифікований постачальником електронних комунікаційних послуг, має право здійснити ідентифікацію в порядку, встановленому регуляторним органом, у тому числі дистанційну із застосуванням відповідно до законодавства у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг будь-яких засобів електронної ідентифікації середнього та високого рівнів довіри, передбачених зазначеним порядком ідентифікації.
Кінцеві користувачі послуг мають право на захист своїх прав відповідно до законодавства, в тому числі в судовому порядку або шляхом звернення у разі їх порушення до регуляторного органу для проведення заходів державного нагляду та усунення виявлених порушень. Споживачі електронних комунікаційних послуг, крім зазначеного, мають право на позасудовий розгляд спорів за їх зверненням регуляторним органом відповідно до статті 123 цього Закону.
Відповідно до п.п.2,7 ,12 ч. 1 ст.107 Закону № 1089-IX кінцеві користувачі послуг під час замовлення та/або отримання електронних комунікаційних послуг мають право на вільний доступ до електронних комунікаційних послуг; своєчасне і якісне одержання електронних комунікаційних послуг, у тому числі роздрібних послуг роумінгу в роумінговій зоні Україна - ЄС, на умовах, визначених договором; відшкодування збитків, заподіяних унаслідок невиконання чи неналежного виконання постачальником електронних комунікаційних послуг обов`язків, передбачених договором про надання електронних комунікаційних послуг чи законодавством.
Згідно з п.п.3,4,6 ст. 108 Закону № 1089-IXкінцеві користувачі електронних комунікаційних послуг зобов`язані дотримуватися правил надання та отримання електронних комунікаційних послуг, зокрема: не допускати використання кінцевого (термінального) обладнання для вчинення протиправних дій або дій, що суперечать інтересам національної безпеки, оборони та охорони правопорядку; не допускати дій, що можуть створювати загрозу для безпеки експлуатації електронних комунікаційних мереж, підтримки цілісності та взаємодії електронних комунікаційних мереж, захисту інформаційної безпеки електронних комунікаційних мереж, електромагнітної сумісності радіообладнання, ускладнювати чи унеможливлювати надання послуг іншим кінцевим користувачам; не здійснювати несанкціонованого втручання в роботу та/або використання електронної комунікаційної мережі, що спричинило або може спричинити збитки чи інші загрози майновим інтересам постачальників електронних комунікаційних послуг, інших кінцевих користувачів, третіх осіб;
Умовами надання електронних комунікаційних послуг приватного акціонерного товариства «Київстар», розміщеними на офіційному сайті відповідача (https://kyivstar.ua/about/important-data/termsandcontract) (надалі за текстом - Умови) визначено, ряд понять, зокрема: ідентифікаційна картка - ідентифікаційний засіб, який використовується для позначення (ідентифікації) кінцевого (термінального) обладнання Абонента в мережі Постачальника (SIM-картка, USIM-картка, R-UIM-картка, E-SIM тощо); картка/код активації попередньо оплаченої послуги - засіб для замовлення та попередньої оплати послуг, що дає право Абоненту на отримання визначеного переліку та/або обсягу послуг Постачальника послуг у межах визначеного активу такого засобу
Відповідно до п. 2.3.2 Умов, договір з Абонентом передплаченого зв`язку на надання Послуг мобільного зв`язку укладається в усній формі у момент активації цим Абонентом відповідної Ідентифікаційної картки. Для Активації Ідентифікаційної картки споживачу необхідно розпакувати упаковку Стартового пакета, вилучити звідти Ідентифікаційну картку, вставити у абонентське обладнання (мобільний телефон, модем тощо), ввести РІN (за наявності) і здійснити перший вихідний телефонний дзвінок або здійснити відправлення повідомлення, або скористатися USSD-командою (в т.ч. але не виключно *111#, *112#, *114#, *118#, *119# тощо), або здійснити натискання відповідного елемента графічного інтерфейсу (кнопки), яка пропонується при першій інтернет сесії, після чого споживач стає Абонентом Постачальника. Активація Ідентифікаційної картки означає згоду Абонента з Умовами та умовами обраного ним Тарифного плану.
Щодо посилань позивача на порушення його прав відповідачем ПрАТ "Київстар" через несвоєчасне надання QR-коду для активації e-SIM, суд виходить з наступного.
Суд критично оцінює твердження Відповідача (оператора) про те, що лист із кодом був направлений Позивачу безпосередньо 09.12, оскільки ПрАТ "Київстар" не надано суду належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження цього факту. Наданий відповідачем витяг із системи, відображений у листі від 31.12.2025, який адресовано НКЕК (а.с.64), не підтверджує факту відправки повідомлень саме на електронну пошту позивача; витяг складено іноземною мовою, а його зміст неможливо встановити.
Разом з тим, ні Умовами публічного договору, ні Правилами, ні Законом № 1089-IX не встановлено граничний строк направлення листа із кодом активації. Факт отримання коду абонентом 10.12.2025 не заперечується як позивачем, так і відповідачем. 
Оскільки чинні Умови надання електронних комунікаційних послуг ПрАТ "Київстар" та правила оферти не містять імперативних строків доставки повідомлення з кодом активації e-SIM на електронну пошту споживача, вимірюваних у хвилинах чи годинах, надання такого коду 10.12.2025 (наступного дня після замовлення) охоплюється поняттям "розумного строку" виконання зобов`язань. Дії відповідача не свідчить про наявність правопорушення у сфері захисту прав споживачів або порушення умов Публічного договору, а тому в цій частині суд вважає доводи позивача безпідставними.
Щодо припинення надання послуг зв`язку, яке мало місце 23.12.2025, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.9.2 Умов, Припинення надання послуг та/або розірвання договору про надання послуг, у тому числі дострокове, може здійснюватися за ініціативою Постачальника послуг у разі, зокрема, зафіксованого актом про порушення правил надання і отримання електронних комунікаційних послуг факту порушення Абонентом вимог підпунктів 3-6, абзацу другого підпункту 10 пункту 70 Правил №761.
Так, відповідно до п.п.3-6, абз.2 п.п.10 п.30 Правил №761, кінцеві користувачі зобов`язані:
3) не допускати використання кінцевого (термінального) обладнання для вчинення протиправних дій або дій, що суперечать інтересам національної безпеки, оборони та охорони правопорядку;
4) не допускати дій, що можуть створювати загрозу для безпеки експлуатації електронних комунікаційних мереж, підтримки цілісності та взаємодії електронних комунікаційних мереж, захисту інформаційної безпеки електронних комунікаційних мереж, електромагнітної сумісності радіообладнання, ускладнювати чи унеможливлювати надання послуг іншим кінцевим користувачам;
5) не допускати використання на комерційній основі кінцевого (термінального) обладнання та абонентських ліній електронних комунікаційних мереж для надання послуг третім особам;
6) не здійснювати несанкціонованого втручання в роботу та/або використання електронної комунікаційної мережі, що спричинило або може спричинити збитки чи інші загрози майновим інтересам постачальників послуг, інших кінцевих користувачів, третіх осіб (в тому числі порушення порядку маршрутизації трафіку під час надання послуг міжособистісних електронних комунікацій з використанням нумерації, здійснення підробки (дублювання) ідентифікаційних засобів, електронного коду (ідентифікатора) кінцевого (термінального) обладнання (код, який присвоюється виробником технічних засобів електронних комунікацій для унікальної ідентифікації кінцевого (термінального) обладнання (міжнародні серійні коди IMEI, ESN, MEID, інші дії, передбачені частиною третьою статті 361 Кримінального кодексу України) та/або перепрограмування ідентифікаційних засобів, а також доступу до облікових записів та особистих кабінетів абонентів);
10) не здійснювати:
зловмисні виклики, не замовляти, не пропонувати розсилання та не розповсюджувати спам;
без попередньої згоди кінцевого користувача, якому направляються виклики та/або повідомлення, використання систем автоматичного "дозвону" (без людського втручання, в тому числі щодо озвучення та/або формулювання повідомлень), викликів або електронних повідомлень з метою прямого маркетингу (реклами, продажу товарів та послуг, а також інформування про акційні пропозиції), здійснення опитувань. Дана вимога не поширюється на випадки надання кінцевими користувачами, які не є споживачами послуг, дозволу на надсилання комерційних чи інших повідомлень, здійснення викликів, пов`язаних з їх діяльністю, без їх згоди, за умови інформування ними про таку можливість на своїх веб-сайтах чи в інший визначений ними спосіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У справах про захист прав споживачів тягар доказування правомірності своїх дій та відсутності вини у порушенні договору покладається на виконавця (підрядника, постачальника послуг).
У складеному відповідачем акті про порушення наявне посилання на п.п.6 п.70 Правил. Втім, ПрАТ "Київстар" не надано суду жодного належного, допустимого та достовірного доказу на підтвердження вчинення Позивачем будь-яких неправомірних, підозрілих чи зловмисних дій у мережі.
Представник Відповідача зазначив, що підставою для блокування стали 10 дзвінків у роумінгу, які автоматизована система Fraud Management System розцінила як загрозу. Проте, Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили, що ці дії споживача дійсно мали характер протиправного втручання, порушували умови договору або чинне законодавство. Сам факт здійснення 10 дзвінків у роумінгу є звичайним користуванням послугами зв`язку, на які споживач мав повне право.
З огляду на вищевикладене, дії ПрАТ "Київстар" щодо припинення надання послуг зв`язку від 23.12.2025 року є протиправними та такими, що порушили права ОСОБА_1 як споживача послуг, що надаються відповідачем.
При вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Статтею 22 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання про відшкодування моральної (немайнової) шкоди. 
Відповідно до ч.3 ст.125 Закону України «Про телекомунікації», питання відшкодування завданих кінцевому користувачу збитків, майнової та моральної шкоди через неналежне виконання постачальником електронних комунікаційних послуг обов`язків за договором про надання електронних комунікаційних послуг вирішуються в судовому порядку.
Обґрунтовуючи розмір моральної шкоди у сумі 100 000 грн, Позивач посилається на істотне погіршення свого психічного здоров`я внаслідок дій оператора, надавши суду медичні довідки, згідно з якими він перебував на лікуванні у лікаря-психіатра з 02.05.2025 року, а також звертався до лікаря з приводу суїцидальної кризи 03.02.2026 року.
Оцінивши надані медичні документи у сукупності з іншими матеріалами справи, суд зазначає, що обов`язковою умовою для покладення на особу обов`язку з відшкодування моральної шкоди є наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та наявними негативними наслідками.
У наданій позивачем довідці зазначено, що ОСОБА_2 почав лікування у психіатра з 02.06.2025 року, тобто за сім місяців до подій, пов`язаних із безпідставним відключенням зв`язку оператором. Що стосується звернення Позивача до лікаря з приводу суїцидальної кризи 03.02.2026 року, то воно відбулося більш ніж через місяць після відновлення надання послуг зв`язку.
За таких обставин, суд доходить висновку про неможливість встановлення безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями ПрАТ "Київстар" у грудні 2025 року та наявними розладами психічного здоров`я Позивача.
Разом з тим, суд вважає слушними та обґрунтованими доводи Позивача про заподіяння йому моральної шкоди внаслідок самого факту раптового та безпідставного позбавлення мобільного зв`язку, що створило для нього істотні життєві незручності. Суд враховує, що в момент відключення номера Позивач перебував за кордоном, що об`єктивно посилило його психологічний дискомфорт, позбавило можливості оперативно комунікувати, викликало почуття відірваності, тривоги та унеможливило зв`язок із родиною.
Визначаючи розмір грошового відшкодування, суд керується принципами розумності, виваженості та справедливості. Суд бере до уваги, що безпідставне припинення зв`язку відбулося 23.12.2025 року, а вже наступного дня - 24.12.2025 року - надання послуг Відповідачем було відновлено. Враховуючи тривалість допущеного порушення, заявлений розмір компенсації у 100 000 грн є очевидно завищеним, неспівмірним із глибиною завданих страждань.
Ураховуючи характер та тривалість вимушених негативних змін у житті Позивача, перебування його в цей час за кордоном, а також швидке усунення порушення оператором, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги в цій частині частково та стягнути з ПрАТ "Київстар" на користь Позивача моральну шкоду в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн, що буде достатньою та справедливою компенсацією за заподіяну моральну шкоду.
Суд відхиляє клопотання Відповідача про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України (у зв`язку з відсутністю предмета спору через те, що станом на 05.02.2026 послуги надаються, а код отримано). Предметом даного спору є стягнення компенсації за моральну шкоду, завдану, на думку Позивача, протиправними діями оператора в минулому. Сам факт подальшого відновлення надання послуг не нівелює права споживача на судовий захист та оцінку правомірності дій оператора у визначений період.
Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем сплачено судовий збір у сумі 1331,20 грн. Позивачем заявлено позовні вимоги на суму 100000 грн., з яких задоволено вимоги на суму 5000 грн., а тому судові витрати у пропорційному розмірі до задоволеної частини підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 66,56 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київстар`на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 (п`ять тисяч) грн.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київстар`на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 66,56 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення скороченого (вступної та резолютивної частини) рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ;
відповідач - Приватне акціонерне товариство «Київстар», код ЄДРПОУ 21673832, адреса: 03113 м.Київ, вул.Солом`янська,3;
третя особа - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку.

Повне судове рішення складено і підписано 09 червня 2026 року .

Суддя Оладенко О.С.