УХВАЛА

08 травня 2026 року 
м. Київ

cправа № 911/133/26 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Кібенко О.Р.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1  
на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.02.2026
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2026
у справі за позовом  ОСОБА_1 
до Садівничого товариства "Заліське"
про визнання недійсним рішення зборів,

В С Т А Н О В И В:
1. У січні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Садівничого товариства "Заліське" про визнання недійсним рішення загальних зборів членів Садівничого товариства "Заліське", що відбулися 25.09.2021.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що загальні збори Садівничого товариства "Заліське" проведені всупереч вимогам чинного законодавства, чим порушено корпоративні права ОСОБА_1 .
3. Господарський суд Київської області ухвалою від 03.02.2026 відмовив у відкритті провадження у справі №911/133/26 за позовом ОСОБА_1 до Садівничого товариства "Заліське" про визнання недійсним рішення загальних зборів, що відбулися 25.09.2021, на підставі п.2 ч.1 ст.175 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).
4. Північний апеляційний господарський суд постановою від 08.04.2026 залишив без змін ухвалу Господарського суду Київської області від 03.02.2026 у справі №911/133/26.
5. 28.04.2026 ОСОБА_1 через систему Електронний суд звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.02.2026 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2026 у справі №911/133/26.
6. 5. Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху з огляду на таке.
7. Відповідно до п.2 ч.1 ст.287 ГПК учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 ч.1 ст.255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
8. Пунктом 7 ч.1 ст.255 ГПК визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі.
9. Згідно із абз.2 ч.2 ст.287 ГПК підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 ч.1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
10. Пунктом 5 ч.2 ст.290 ГПК встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст.287 цього Кодексу підстави (підстав). При цьому згідно із абз.3 цього пункту, у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 ч.1 ст.287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
11. Поряд із цим, в своїй касаційній скарзі ОСОБА_1 викладає обставини справи, зміст позовної заяви, зміст апеляційної скарги, зміст оскаржуваних ухвали та постанови та їх окремі цитати, цитує статті ГПК, посилається на практику Верховного Суду, рішення Європейського суду з прав людини, Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод, проте чітко не вказує яку саме норму (які саме норми) матеріального права неправильно застосували/не застосували яку саме норму (які саме норми) процесуального права порушили Господарський суд Київської області та/або Північний апеляційний господарський суд при ухваленні оскаржуваних судових рішень. 
12. Верховний Суд наголошує, що відповідно до абз.2 ч.2 ст.287 ГПК підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 ч.1 цієї статті є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, у зв`язку з чим для можливості оскаржити в касаційному порядку ухвалу суду першої інстанції, зокрема, про відмову у відкритті провадження у справі, залишену без змін постановою апеляційної інстанції, не має істотного значення посилання на виключні випадки, передбачені пунктами 1 та/або 2 та або 3 та/або 4 ч.2 ст.287 ГПК, та належне обґрунтування їх наявності, оскільки це ґрунтується на помилковому ототожненні підстави касаційного оскарження, яка стосується виключно випадків оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 ч.1 ст.287 ГПК (передусім оскарження рішення суду першої інстанції по суті спору після його апеляційного перегляду), та підстав касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 ч.1 цієї статті, що нормативно врегульовані окремо (схожий правовий висновок викладено у п.30 постанови Верховного Суду від 11.08.2020 у справі №910/14279/18).
13. Також, відповідно до п.2 ч.4 ст.290 ГПК до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
14. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон "Про судовий збір".
15. Частиною 1 ст.4 Закону "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
16. Підпунктом 8 п.2 ч.2 ст.4 Закону "Про судовий збір" встановлено ставку судового збору за подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
17. Статтею 7 Закону "Про Державний бюджет України на 2026 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2026 року встановлений у розмірі 3 328,00 грн.
18. Згідно із ч.3 ст.4 Закону "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених ч.2 цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
19. Отже, судовий збір за подання касаційної скарги на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.02.2026 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2026 у справі №911/133/26 підлягав сплаті у сумі 2 662,40 грн, а саме: 3 328,00 грн х 0,8.
20. Однак до касаційної скарги ОСОБА_1 не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, проте заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке, із посиланням на пп.1 п.1 ст.8 Закону "Про судовий збір", мотивовано тим, що:
- скаржнику у 2026 році виповнюється 60 років і в цей час він не працює та немає ніяких доходів;
- за січень - серпень 2025 рік скаржник отримав пенсійні виплати на суму 23 432,00 грн;
- сума судового збору, що підлягає сплаті за подання касаційної скарги, перевищує 5% доходів скаржника за попередній календарний рік.
21. До своєї касаційної скарги ОСОБА_1 додав у тому числі довідку Пенсійного фонду України форми ОК-5 за період 1998 - 2017 роки, довідку Пенсійного фонду України форми ОК-7 за період 2011 - 2017 роки, довідку про доходи №6246 2827 1781 0207, сформовану засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України 18.03.2026, щодо нарахування пенсії по інвалідності з січня 2018 року до серпня 2025 року.
22. При цьому, Верховний Суд не бере до уваги копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , виданого ОСОБА_1 18.08.2020 по інвалідності ІІ групи, термін дії 30.04.2023, у зв`язку із його недійсністю, що підтверджується самим скаржником в його касаційній скарзі та інформацією з Порталу електронних послуг Пенсійного фонду України (https://portal.pfu.gov.ua/).
23. 28.04.2026 Садівниче товариство "Заліське" через систему Електронний суд подало до Верховного Суду заяву "Про стягнення судового збору з Позивача ОСОБА_1 ….", в якій при вирішенні питання про звільнення позивача від сплати судового збору просить врахувати його дійсний майновий стан, а саме: наявність у нього достатньої кількості майна, зокрема, двох земельних ділянок у СТ "Заліське"; часток у підприємницьких товариствах в тому числі як в Україні так і за кордоном (згідно даних ЄДР позивач є керівником багатьох підприємств); власної квартири, за зазначеним в судовій справі місцем проживання, де багато років проживають квартиранти; автомобілю марки Mercedes-Benz 761-94 КН. Садівниче товариство "Заліське" також зауважує, що позивач з 2019 року без наявності доходу має чотирьох адвокатів, підписує з ними акти приймання передачі послуг на значну суму, відповідно, особа розраховує на стабільний дохід.
24. До вказаної заяви додані у тому числі витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 25.04.2026, з якого вбачається, що ОСОБА_1 є керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕКЛАМНЕ АГЕНТСТВО "АПРІОРІ", "ЦЕНТРУ СПРИЯННЯ РЕАБІЛІТАЦІЇ ВОЇНІВ-ІНТЕРНАЦІОНАЛІСТІВ", Підприємства з іноземними інвестиціями Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФЛАЙН", Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСІР-БУД", Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСІР-ПРОДУКТ"; державні акти на право приватної власності на землю І-КВ №073201 та І-КВ №081441 на ОСОБА_1 ; лист Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області №1785/109/1300/09-22 від 03.02.2022; безкоштовні запити з офіційного сайту Міністерства юстиції щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕКЛАМНЕ АГЕНТСТВО "АПРІОРІ", "ЦЕНТРУ СПРИЯННЯ РЕАБІЛІТАЦІЇ ВОЇНІВ-ІНТЕРНАЦІОНАЛІСТІВ", Підприємства з іноземними інвестиціями Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФЛАЙН", Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСІР-БУД", Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСІР-ПРОДУКТ", тощо.
25. Відповідно до ч.2 ст.123 ГПК розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
26. Згідно із ч.ч.1 та 2 ст.8 Закону "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або
2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або
4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч.1 цієї статті.
27. Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі ст.129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
28. Зазначений у ч.1 ст.8 Закону "Про судовий збір" перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або зменшення чи звільнення від його сплати є вичерпним, а тому не допускається його розширення з ініціативи суду лише з урахуванням майнового стану сторони за відсутності умов, передбачених положеннями цього Закону.
29. Верховний Суд зазначає, що положення статей ГПК та Закону "Про судовий збір" не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.
30. Вирішення питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору, враховуючи майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки), має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.
31. При цьому, оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п.44 рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2005 у справі "Княт проти Польщі" ("Kniat v. Poland"), заява №71731/01; п.п.63-64 рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2005 у справі "Єдамскі та Єдамска проти Польщі" ("Jedamski and Jedamska v. Poland"), заява №73547/01).
32. З урахуванням зазначених рішень Європейського суду з прав людини, Верховний Суд, у постановах від 21.10.2022 у справі №905/1059/21 та від 30.11.2022 у справі №905/1060/21, зробив висновок, що скрутний майновий стан підтверджується відповідними доказами, які містять інформацію, у тому числі, щодо наявності/відсутності коштів (на банківських або депозитних рахунках), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів. 
33. Таким чином у кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням, у порядку ст.86 та з дотриманням статей 3, 76- 79 ГПК.
34. Аналіз вказаної норми дає підстави для висновку про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним поняттям та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. 
35. Втім, на підтвердження свого фінансового становища, ОСОБА_1 надані документи, що не підтверджують річний доход за попередній календарний рік. 
36. Крім того, скаржник не надав документів, як то довідки про доходи фізичної особи за попередній рік, виданої органом Державної податкової служби України; інформації із Державного реєстру фізичних осіб-платників податків; документів щодо наявності банківських рахунків із зазначенням коштів на них; документів щодо наявності чи відсутності рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, тощо. 
37. Крім того, інформація про те, що ОСОБА_1 є особою, яка не працевлаштована, і не має офіційного та/або додаткового доходу, також жодним чином не підтверджена.
38. Більше того, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ОСОБА_1 є керівником та/або співзасновником декількох підприємств, у тому числі із іноземними інвестиціями.
39. За таких обставин, з урахуванням заяви Садівничого товариства "Заліське" та доданих до неї документів, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору. 
40. Згідно із ч.2 ст.292 ГПК у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до ч.6 ст.6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення ст.174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
41. Відповідно до приписів ч.2 ст.174 ГПК в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абз.2 ч.1 цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до ст.6 цього Кодексу
42. З урахуванням наведеного, касаційна скарга ОСОБА_1 залишається без руху на підставі ч.2 ст.292 ГПК, із наданням скаржнику строку, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків шляхом:
- зазначення яку саме норму (які саме норми) матеріального права неправильно застосували та/або яку саме норму (які саме норми) процесуального права порушили Господарський суд Київської області та/або Північний апеляційний господарський суд при ухваленні оскаржуваних судових рішень; в чому саме полягає таке порушення чи неправильне застосування норм права та яким чином воно вплинуло на прийняття оскаржуваних судових рішень;
- надання Суду документів, що підтверджують сплату судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.02.2026 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2026 у справі №911/133/26, у встановлених законом порядку і розмірі, а саме в сумі 2 662,40 грн.
43. Згідно із ч.4 ст.174 та ч.2 ст.292 ГПК, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.
44. Оскільки касаційна скарга залишається без руху, Верховний Суд наразі не розглядає клопотання ОСОБА_1 про призначення справи №911/133/26 до розгляду у судовому засіданні та про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 

УХВАЛИВ:
1. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.
2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.02.2026 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2026 у справі №911/133/26 залишити без руху.
3. Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.
4. Роз`яснити ОСОБА_1 , що якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя О.Кібенко