ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-100/11  Номер провадження 22-ц/814/1543/26	Головуючий у 1-й інстанції Куц Т.О.  Доповідач ап. інст. Дорош А. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого – судді – доповідача Дорош А. І.
Суддів: Лобова О. А., Триголова В. М.
при секретарі: Коротун І. В.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 

на ухвалу Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 02 грудня 2025 року, постановлену суддею Куц Т. О., повний текст ухвали складено – дата не вказана

у справі за Акціонерного товариства «Сенс Банк» про заміну учасника справи та сторони у виконавчому провадженні, -

В С Т А Н О В И В:

23.05.2024 АТ «Сенс Банк» звернулося до суду із заявою про заміну учасника справи та сторони у виконавчому провадженні, в якій просило суд замінити учасника справи (заявника) та сторону у виконавчому провадженні щодо виконання виконавчого листа у цивільній справі №2-100/11 (провадження №6/534/1/22) за заявою ПАТ «Дельта Банк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів №2-100/11, виданих Комсомольським міським судом Полтавської області від 20.01.2012 у цивільній справі за позовом ПАТ «Укрсиббанк» в особі центрального регіонального департаменту ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з ПАТ «Дельта Банк» на правонаступника АТ «Сенс Банк».

Заява мотивована тим, що ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з заявою, в якій просили поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів №2-100/2011, виданих Комсомольським міським судом Полтавської області від 20.01.2012 у цивільній справі за позовом ПАТ «Укрсиббанк» в особі центрального регіонального департаменту ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 09.12.2019 між АТ «Альфа-Банк» та АТ «Дельта Банк» укладено договір №2098/К про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги. Згідно умов цього договору, новий кредитор АТ «Альфа-Банк» набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців), поручителів, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або зобов`язані виконувати обов`язки боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту), договорами поруки, договорами іпотеки (іпотечними договорами), договорами застави, договорами про надання гарантії (гарантіями), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк».Враховуючи викладене, кредитором у даних правовідносинах на даний час є АТ «Сенс Банк», Товариство набуло усіх прав та обов`язків ПАТ «Дельта Банк» та має право на подання даної заяви як правонаступник позивача.

Ухвалою Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 02 грудня 2025 року заяву Акціонерного товариства «Сенс Банк» про заміну учасника справи та сторони у виконавчому провадженні - задоволено.
Замінено учасника справи та сторону у виконавчому провадженні щодо виконання виконавчого листа у цивільній справі №2-100/11 (провадження №6/534/1/22) за заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів №2-100/2011, виданих Комсомольським міським судом Полтавської області від 20.01.2012 у цивільній справі за позовом ПАТ «Укрсиббанк» в особі центрального регіонального департаменту Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з ПАТ «Дельта Банк» на правонаступника Акціонерне товариство «Сенс Банк».

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що кредитором у даних правовідносинах на даний час є АТ «Сенс Банк», Товариство набуло усіх прав та обов`язків ПАТ «Дельта Банк» та має право на подання даної заяви як правонаступник позивача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просять ухвалу суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не дослідив у повному обсязі положення процедури заміни сторони у виконавчому провадженні, посилаючись на узагальнені норми ст. 442 ЦПК України, не було належним чином досліджено положення Закону України «Про виконавче провадження», судом першої інстанції не було витребувано матеріали виконавчого провадження в межах заяви ПАТ «Дельта Банк» від 22.11.2018, а саме не з`ясував чи відкривалося виконавче провадження, чи були надані докази втрати виконавчих листів для отримання їх дублікатів, чи завершене (закінчене) виконавче провадження, та наявність підстав для застосування поновлення строків пред`явлення виконавчого листа. Судом першої інстанції було проігноровано доказ у вигляді довідки про відсутність на виконанні виконавчої служби виконавчих проваджень, тому ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не є боржниками у виконавчому провадженні. Судом першої інстанції не було витребувано матеріалів виконавчого провадження для перевірки факту його наявності, адже будь-яка інформація (як електронна так і паперова) у матеріалах справи №2-100/11 відсутня. Судом першої інстанції було порушено положення ст.ст. 80-83 ЦПК України при посиланні на докази в матеріалах справи №2-100/11, а саме відсутнє посилання на документальне підтвердження не лише переходу прав та обов`язків АТ «Альфа Банк» до АТ «Сенс Банк», а й відповідні докази повного правонаступництва (перейменування юридичної особи не тягне за собою автоматичне набуття новою юридичною особою всіх прав та обов`язків), оскільки подібні правовідносини повинні реєструватися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а відповідний реєстраційний витяг АТ «Сенс Банк» до матеріалів справи подано не було, на що суд першої інстанції взагалі не звернув увагу. Також зазначають, що судом першої інстанції у порушення ст. 18 ЦПК України було допущено грубу помилку в тексті резолютивної частини оскаржуваної ухвали від 02.12.2025, а саме по-батькові ОСОБА_2 , зазначено як ОСОБА_4 , що фактично змінює сторону у справі на іншу особу.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судове засідання апеляційного суду 04.05.2026 не з`явилися учасники справи, вони належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення 09.04.2026 судових повісток у цивільній справі до електронних кабінетів у порядку ч. 6 ст. 128 ЦПК України та засобами поштового зв`язку (а.с. 186-189), які були доставлені до електронних кабінетів та поштовим зв`язком. Згідно рекомендованого повідомлення судова повістка на ім`я ОСОБА_2 повернулася до апеляційного суду без вручення з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою», що у відповідності до вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням про дату, час і місце судового засідання. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Як встановлено судом першої інстанції, що рішенням Комсомольського міського судом Полтавської області від 29.04.2011 (справа №2-100/2011) вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором від 22.12.2006 на користь ПАТ «Укрсиббанк» у розмірі 152 433,01 грн в солідарному порядку (т.1 а.с. 129).

17.01.2018 ухвалою суду заяву ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження - задоволено та замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника ПАТ «Дельта Банк» (ЄДРПОУ 34047020) у виконавчому провадженні з виконання рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 29.11.2011 у цивільній справі №2-100/2011 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №108066690000 від 22.12.2006 (т.1 а.с. 193).

Вказані рішення набрали законної сили.

22.11.2018 ПАТ «Дельта Банк» звернувся із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчих листів у вказаній справі (т.2 а.с.31-36).

09.12.2019 між АТ «Альфа-Банк» та АТ «Дельта Банк» укладено договір №2098/К про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги. Згідно умов цього договору новий кредитор АТ «Альфа-Банк» набуває у обсязі та на умовах визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців), поручителів, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або зобов`язані виконувати обов`язки боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту), договорами поруки, договорами іпотеки (іпотечними договорами), договорами застави, договорами про надання гарантії (гарантіями), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.

12.08.2022 Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк».

Норми права, які застосував суд першої інстанції при вирішенні спору. 

Стаття 431 ЦПК України визначає, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 у справі №1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, яка набрала чинності для України з 11.09.1997, та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

У виконавчому провадженні можуть брати участь кілька стягувачів. Кожен з них щодо іншої сторони має право брати участь у виконавчому провадженні самостійно або доручити участь у виконавчому провадженні одному із співучасників.

У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі.

За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва

Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №2-7763/10.

Положеннями ч. 2 ст. 442 ЦПК України, заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом даної заяви є заміна учасника справи (заявника) та сторони у виконавчому провадженні щодо виконання виконавчого листа у цивільній справі №2-100/11 (провадження №6/534/1/22) за заявою ПАТ «Дельта Банк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів №2-100/11, виданих Комсомольським міським судом Полтавської області від 20.01.2012 у цивільній справі за позовом ПАТ «Укрсиббанк» в особі центрального регіонального департаменту ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором з ПАТ «Дельта Банк» на правонаступника АТ «Сенс Банк».

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 11.03.2026 витребувано з Горішньоплавнівського (колишня назва Комсомольський) міського суду Полтавської області матеріали цивільної справи №2-100/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та інші провадження, які мали місце у цій справі, з метою забезпечення всебічного і повного апеляційного перегляду законності і обгрунтованості ухвали суду першої інстанції від 02.12.2025 (а.с.170-172).

Розглядаючи заяву, суд першої інстанції правильно визначився з характером правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права. 

Згідно п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Законодавець не ототожнює процесуальне правонаступництво і заміну сторони виконавчого провадження, оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442, відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим, ця особа до відкриття виконавчого провадження, як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення, із відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача, як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача, саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі, до відкриття виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення, як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом із положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість, як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження, можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Вчинення процесуальних дій безпосередньо в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, спрямованих на виконання судового рішення, можливе лише за умови відкритого виконавчого провадження.

Закінчення виконавчого провадження, у тому числі, і у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них. Питання процесуального правонаступництва в усіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва.

Вищезазначене узгоджується із висновками щодо застосування відповідних норм права, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №2-7763/10, які відповідно до приписів ч.4 статті 263 ЦПК України враховуються апеляційним судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник не позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження відкривається на підставі пред`явлення виконавчого документа до виконання, а частина п`ята статті 442 ЦПК України передбачає можливість заміни стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження (у тому числі повторного за обґрунтованих підстав при повторному зверненні з виконавчим документом, оскільки зазначена стаття ЦПК України цього не виключає, а Закон про виконавче провадження передбачає таку можливість).

У пунктах 73-75 постанови Верховного Суду від 03.11.2020 у справі №916/617/17 зазначено, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

Крім того, як зазначає Верховний Суд у своїх постановах, зокрема від 31.10.2018 у справі №2-а-3494/11 та від 27.08.2020 у справі №804/536/18, заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення, при цьому, на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, а тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання рішення суду, не змінює цивільних прав нового кредитора.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 14.01.2025 у справі №127/2115/13-ц, провадження №61-15948св23.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 29.04.2011 у справі №2-100/2011 позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» в особі Центрального регіонального департаменту ПАТ «УкрСиббанк» - задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 22.12.2006 в сумі 152 433,01 грн в солідарному порядку. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» в особі Центрального регіонального департаменту ПАТ «УкрСиббанк» понесені судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 1148,75 грн, витрати пов`язані з інформаційно-технічним забезпеченням розгляду справи в сумі 120 грн в солідарному порядку (т.1 а.с. 129).

На виконання рішення суду першої інстанції 20.01.2012 було видано виконавчі листи (т.1 а.с. 148).

08.11.2010 ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за яким відступлено право вимоги, зокрема і за кредитним договором №108066690000 від 22.12.2006 (т.1 а.с. 154-156).

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 17.01.2018 заяву ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження – задоволено. Замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні з виконання рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 29.04.2011 у цивільній справі №2-100/2011 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №108066690000 від 22.12.2006 (т.1 а.с. 193).

Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 03.04.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення. Ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 17.01.2018 - залишено без змін (т.1 а.с. 237-239).

Постановою Верховного Суду від 18.06.2020 касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення. Ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 17.01.2018 та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 03.04.2018 - залишено без змін (т.2 а.с. 18-21).

22.11.2018 ПАТ «Дельта Банк» звернулося із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчих листів у цивільній справі №2-100/2011 (т.2 а.с. 31-36).

09.12.2019 між АТ «Альфа-Банк» та АТ «Дельта Банк» укладено договір №2098/К про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги. Згідно умов цього договору новий кредитор АТ «Альфа-Банк» набуває у обсязі та на умовах визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців), поручителів, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або зобов`язані виконувати обов`язки боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту), договорами поруки, договорами іпотеки (іпотечними договорами), договорами застави, договорами про надання гарантії (гарантіями), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них (а.с. 192-193 матеріалів провадження №6/534/33/25).

12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк» (а.с. 212 матеріалів провадження №6/534/33/25).

Згідно додатку №2 до договору №2098/К про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги (про передачу прав за кредитними договорами) від 09.12.2019, до АТ «Сенс Банк» перейшло, зокрема і право вимоги до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за кредитним договором №108066690000 від 22.12.2006 (а.с. 198-202 матеріалів провадження №6/534/33/25).

Таким чином, виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-100/2011 не відкрито, АТ «Сенс Банк» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача і тому воно не позбавлено процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження відкривається на підставі пред`явлення виконавчого документа до виконання, проте для цього необхідно мати відповідний закріплений статус у виконавчому документі.

Саме з цією метою АТ «Сенс Банк» і звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому документі. Таким чином, за результатами перегляду справи в апеляційному порядку колегія суддів вважає, що АТ «Сенс Банк» набуло право вимоги до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у зв`язку із відступленням на користь Товариства вимог за кредитним договором №108066690000 від 22.12.2006.

Отже, задовольняючи заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що АТ «Сенс Банк» набуло право вимоги до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за кредитним договором №108066690000 від 22.12.2006 та обґрунтовано задовольнив заяву АТ «Сенс Банк» про заміну стягувача правонаступником.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не витребувано матеріалів виконавчого провадження, то такі доводи не заслуговують на увагу та спростовуються вищенаведеним.

Доводи апеляційної скарги про те, що відсутнє посилання на документальне підтвердження не лише переходу прав та обов`язків АТ «Альфа-Банк» до АТ «Сенс Банк», а й відповідні докази повного правонаступництва, то ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки згідно з витягом з державного реєстру банків відбулася зміна найменування юридичної особи з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», тобто не змінилася юридична особа, не змінився її код ЄДРПОУ, а тому правонаступництва не відбулося.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції у порушення ст. 18 ЦПК України було допущено грубу помилку в тексті резолютивної частини оскаржуваної ухвали від 02.12.2025, а саме по-батькові ОСОБА_2 зазначено як ОСОБА_4 , що фактично змінює сторону у справі на іншу особу, то ці доводи колегія суддів відхиляє, оскільки судом першої інстанції допущена описка, яка підлягає виправленню судом першої інстанції у порядку ст. 269 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги також не заслуговують на увагу та не дають підстав для скасування судового рішення, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки усім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як ухвала суду першої інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, апеляційний суд у складі колегії суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 – залишити без задоволення.

Ухвалу Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 02 грудня 2025 року – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Якщо розгляд справи здійснювався у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, то касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 травня 2026 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов