Справа № 944/1493/24
Провадження №2/944/225/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2026 року	м.Яворів 	

Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Матвіїва І.М.
з участю секретаря судового засідання Димчак Х.Т.,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворів, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ПАТ «НАСК «Оранта» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Позов обґрунтовано тим, що19.10.2023 року о 18 год 50 хв відбулась дорожньо-транспортна подія, де водій ОСОБА_2 , по вул.Зеленій, м.Новояворівськ Яворівського району, Львівської області, керуючи автомобілем марки «Ssang Yong», номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував стану транспортного засобу, не дотримався безпечної дистанції, що призвело до зіткнення з належним мені автомобілем Mitsubishi номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 13.1 Правил дорожнього руху. Водій ОСОБА_3 вину визнав на місці ДТП. Вище вказана дорожньо-транспортна пригода була оформлена шляхом складання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (по Європротоколу). Цивільно-правова відповідальність водія-винуватця ДТП – ОСОБА_2 застрахована згідно Полісу №217246962 у ПАТ «НАСК «Оранта»до ліміту 160000,00 грн та франшизою - 0 (нуль) грн. Максимальна сума відшкодування у разі оформлення ДТП шляхом складання повідомлення про ДТП (по Європротоколу) складає 80000,00 грн.
З метою відшкодування потерпілому завданої у результаті ДТП матеріальної шкоди, останній звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування до ПАТ «НАСК «Оранта». За результатами розгляду заяви про виплату страхового відшкодування, ПАТ «НАСК «Оранта» не в повному обсязі здійснила виплату страхового відшкодування в сумі 44330,23 грн. Однак, відповідно до звіту про оцінку №477/24 від 09.02.2024, розмір вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієтна зносу становить 80713,40 грн. 
Також просить суд застосувати штрафні санкцій за несвоєчасне виконання Відповідачем свого обов`язку по виплаті страхового відшкодування, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, та пеню, про що надано відповідний розрахунок.
На підставі наведеного, просить стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» у відшкодування майнової (матеріальної) шкоди, заподіяної в результаті ДТП, недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 35669,77 грн; пеню в розмірі 1461,84 грн; інфляційні збитки в сумі 107,01 грн. Також, позивач просив стягнути з відповідача судові витрати за проведення оцінки автомобіля 3000 грн. та сплачений позивачем судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 29.03.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 29.05.2024 року витребувано у ПАТ «НАСК «Оранта» матеріали страхової справи, дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 19.10.2023 по вул.Зелена в м.Новояворівськ Яворівського району Львівської області.
25 жовтня 2024 року витребувані матеріали надійшли від ПАТ «НАСК «Оранта».
Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, за наявними в спаві матеріалами.
Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи.
Частинами 4, 5 ст.268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 13.05.2026, є дата складення повного судового рішення 18.05.2026.
Дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлено, що 19.10.2023 року о 18 год 50 хв відбулась дорожньо-транспортна подія, де ОСОБА_2 , по вул.Зеленій, м.Новояворівськ Яворівського району, Львівської області, керуючи автомобілем марки «Ssang Yong», номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував стану транспортного засобу, не дотримався безпечної дистанції, що призвело до зіткнення з належним мені автомобілем марки «Mitsubishi» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 13.1 Правил дорожнього руху.
Цивільно-правова відповідальність водія-винуватця ДТП – ОСОБА_2 застрахована згідно Полісу №217246962 у ПАТ «НАСК «ОРАНТА».
Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «Mitsubishi» номерний знак НОМЕР_2 , який зазнав пошкоджень в результаті ДТП.
На підтвердждення своїх вимог позивач надала до позовної заяви копію звіту про оцінку №477/24 від 09.02.2024, згідно якого встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «MITSUBISHI OUTLANDER» реєстраційний номер НОМЕР_2 без ПДВ складає: 158398,55 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу, автомобіля «MITSUBISHI OUTLANDER» реєстраційний номер НОМЕР_2 без ПДВ складає: 80713,40 грн. Ринкова вартість розмитненого автомобіля «MITSUBISHI OUTLANDER» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 складає: 319049,25 грн.
Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Статтею 980 ЦК України передбачено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування».
До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини в цій сфері регламентує, зокрема Закон.
Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону).
Відповідно до статті 5 Закону, об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону).
Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У разі настання події, яка є підставою для проведення виплати страхового відшкодування у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, страховик відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно з пунктом 35.1 статті 35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.
У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.
Відповідно до пункту 36.1 статті 36 Закону, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).
Матеріалами справи встановлено, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» визнано подію, страховим випадком та сплачено позивачу страхове відшкодування у межах визначеного ліміту.
Відповідно до частин першої-третьої статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.
Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними.
При цьому слід враховувати, що особливі правила статті 1187 ЦК України діють тоді, коли шкоду завдано тими властивостями об`єкта, через які діяльність із ним визнається джерелом підвищеної небезпеки.
Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини.
Матеріалами справи підтверджено факт настання ДТП та її наслідків, у вигляді матеріальної шкоди позивачу.Звіт №477/24 від 09.02.2024 на думку суду є належним та допустимим доказом.
Відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» у випадку завдання збитку проведення незалежної оцінки є обов`язковим.
Згідно пункту 1.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 145/5/2092, Методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ.
У пункті 1.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 145/5/2092, вказана Методика застосовується з метою, зокрема, визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ.
Відповідно до п.1.3 Методики, її вимоги є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових авто товарознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.
Згідно п.4.3 Методики, за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. За результатом оцінки, виконаної суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ.
Отже, висновок експерта складається у разі проведення судової автотоварознавчої експертизи, а звіт оцінювача - за результатами проведення оцінки КТЗ, при цьому, як висновок експерта, так і звіт оцінювача складаються на єдиних засадах, визначених Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 145/5/2092.
Водночас надана копія звіту №477/24 від 09.02.2024 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складений ФОП « ОСОБА_4 », за замовленням ОСОБА_1 , вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу, автомобіля «MITSUBISHI OUTLANDER» реєстраційний номер НОМЕР_2 без ПДВ складає: 80713,40 грн. 
На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ПАТ "НАСК "Оранта", страховою компанією було виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 44330,23 грн.
Різниця між сумою страхового відшкодування та фактичними збитками становить 35669,77 грн.
Відповідно до частини 3 статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ПАТ "НАСК "Оранта" на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування.
Щодо стягнення із відповідача штрафних санкції за несвоєчасну виплату страхових виплат, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору.
Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як вже зазначалося вище, відповідно до пункту 35.1 статті 35 Закону №1961-ІV позивач подав страховику заяву про страхове відшкодування, тому обов`язок по прийняттю відповідного рішення і здійснення страхової виплати виник у відповідача після спливу саме 90 днів з дня подання вказаної заяви, як це визначено підпунктом 36.2. статті 36 Закону. Проте відповідач (страховик) порушуючи дану норму законну таку виплачу вчасно не провів.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора (ст. 612 ЦК України).
Відповідно до пункту 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.
Верховний Суд у постанові від 08.12.2020 у справі № 903/664/19 висловився, що за змістом статей 509, 524, 533-535 ЦК України зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку - є грошовим зобов`язанням. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.
Отже, грошовим необхідно вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора.
Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 07 червня 2017 року у справі № 6-282цс17 та Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18).
Зважаючи на особливу юридичну природу правовідносин сторін у вигляді відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за договором страхування, нарахування пені за несвоєчасне виконання договору страхування узгоджується з положеннями статті 992 ЦК України, відповідно до яких у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.
Оскільки судом встановлено право позивача на отримання виплати страхового відшкодування і невиконання такого відповідачем у визначений законом строк, суд вважає, що у даному випадку має місце невчасне виконання грошового зобов`язання зі сторони страховика (прострочення виплати), а тому позивачі мають право на стягнення пені, передбаченої ст. 36 вищевказаного закону.
Окрім цього, за правилами частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до правового висновоку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження №14-16цс18) у статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18) зазначила, що приписи статті 625 Цивільного кодексу України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 червня 2018 року у справі №308/3162/15-ц зробила висновок про те, що до правовідносин щодо невиплати страхового відшкодування потерпілій особі застосовуються вимоги частини другої статті 625 ЦК України.
Окрім цього, у постанові від 27.01.2021 у справі №337/5617/19 Верховний Суд зазначив, що за змістом аналізованої норми закону (ст. 625 ЦК України) нарахування інфляційних втрат на суму боргу і 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові.
Отже, з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань суд дійшов висновку, що на них поширюється дія частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.
Таким чином, суд вважає, що прострочення виплати страхового відшкодування виникло з вини відповідачів, а тому останній має обов`язок сплати штрафних санкцій на користь позивача згідно ст. 625 ЦК України.
Щодо витрат на проведення оцінку вартості автомобіля.
Як описано вище, до подання позову до суду ОСОБА_1 звернувся до ФОП « ОСОБА_4 », для визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля, за результатами якої складений звіт №477/24 від 09.02.2024 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, копія якого є в матеріалах справи. За проведення даної експертизи позивач сплатив 3000,00 грн, на підтвердження чого надав суду рахунок №477 та квитанцію №13291 від 12.02.2024.
Відповідно до ч.6, 7 ст.139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Описані вище звіт, складений судовим ФОП « ОСОБА_4 »., безпосередньо пов`язаний з розглядом цієї справи, виготовлений (здійснений) на замовлення позивача, відтак, підтверджує факт необхідності понесення позивачем таких послуг. Окрім цього, заперечень щодо розміру цих витрат на проведення експертизи, відповідач не заявляв.
З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що з ПАТ "НАСК "Оранта" на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати, пов`язані із залученням експерта в загальному розмірі 3000,00 грн.
Аналогічні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з тим, що суд задовольняє позовні вимоги повністю, на користь позивача належить стягнути судові витрати зі сплаті судового збору у сумі 1211 грн 20 коп.
На підставі викладеного, ст.23, 1167, 1187 ЦК України та ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.12, 13, 81,141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:
Позовні вимоги  ОСОБА_1 до Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.
Стягнути з Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь  ОСОБА_1 суму страхового відшкодування майнової шкоди, завданої транспортному засобу у розмірі 35669,77 грн (тридцять п`ять тисяч шістсот шістдесят дев`ять) грн 77 коп.
Стягнути з Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 пеню у розмірі 1461,84 (одна тисяча чотириста шістдесят одна грн 84 коп, та інфляційні втрати у розмірі 107 (сто сім) грн 01 коп.
Стягнути з Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 витрати, понесені на проведення експертної оцінки вартості матеріального збитку у розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень.
Стягнути з Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Повне судове рішення складено 18 травня 2026 року.
Повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач -  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач – Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна Страхова компанію «ОРАНТА», код ЄДПОУ 00034186, місцезнаходження: вул.Здолбунівська,7-Д/корпус Г, м.Київ.

 Суддя І.М.Матвіїв