Справа №155/951/26
Провадження №3/155/308/26

ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2026 року      місто Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Яремчук С.М., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 (місто Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , священнослужителя,
за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА №208008 від 02 червня 2026 року встановлено, що 02 червня 2026 року в селі Ощів Луцького району ОСОБА_1 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», а саме: син ОСОБА_2 02 червня 2026 року, керуючи автомобілем Opel Zafira, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування, не вибравши безпечної швидкості, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з придорожньою опорою, внаслідок ДТП автомобіль та опора отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 2.1 А, 12.1 ПДР України, що підлягає відповідальності за ч. 2 ст. 126 та ст. 124 КУпАП, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.
ОСОБА_1 в суді свою вину визнав повністю.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суддя приходить до наступного висновку.
Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Диспозиція ч. 3 ст. 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.
Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна
Диспозиція ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Відповідно до п. 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі  посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП стверджується матеріалами справи, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА №208008 від 02 червня 2026 року;
протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02 червня 2026 року з схемою до нього;
повідомленням КП «Горохівська багатопрофільна лікарня» відповідно до якого в лікарню було доставлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з травмами, причина травми – ДТП в селі Ощів;
висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №6 від 02 червня 2026 року відповідн до якого у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 02 червня 2026 року о 20 годині 25 хвилин ознак сп`яніння не виявлено;
письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 02 червня 2026 року, відповідно до яких останній зазначив, за яких обставин відбулося ДТП.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 252 КУпАП, визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з довідкою ВП №2 (місто Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області №73465-2026 від 03 червня 2026 року вбачається, що відповідно до інформаційної підсистеми «Адміністративна практика» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності не притягався.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративні правопорушення, у судді не має.
За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.
Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, яке слід накласти на ОСОБА_1 суддя, враховує фактичні обставини справи, особу правопорушника, який вперше притягається до адміністративної відповідальності, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, вважає, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 184 КУпАП у виді штрафу в мінімальному розмірі.
Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в скоєнні нових адміністративних правопорушень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відомостей про наявність у правопорушника пільг по сплаті судового збору, які передбачені ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», матеріали справи не містять.
Отже, на підставі ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушниці слід стягнути судовий збір в розмірі 665,60 гривень.
Керуючись ст. 33, 40-1, 221, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя –

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
У випадку добровільної несплати штрафу, відповідно до ст. 308 КУпАП, його розмір стягнути з  ОСОБА_1  у подвійному розмірі.
Стягнути з  ОСОБА_1  в користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок. судового збору за наступними реквізитами: отримувач коштів – ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37993783; банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд Волинської області

Суддя Горохівського районного суду
Волинської області       Яремчук С.М.