532/402/25 
2/532/542/2026
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2026 р.  м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді – Тесленко Т. В.,
за участю секретаря
судового засідання - Климченко А. О.,
представника відповідача - Житник К. В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача – адвокат Гавриш Богдан Вадимович, до виконавчого комітету Кобеляцької міської ради, представник відповідача – Тютюнник Ксенія Володимирівна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Кобеляцький психоневрологічний будинок-інтернат, про визнання незаконним рішення і зобов`язання вчинити певні дії, 

В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до виконавчого комітету Кобеляцької міської ради про визнання незаконним рішення і зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою суду від 24.02.2025 відкрито провадження в справі та призначено її розгляд у підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 17 березня 2025 року, яке в подальшому було відкладене на 08.04.2025 за клопотанням представника відповідача.
31.03.2025 до суду надійшло клопотання представника відповідача Кіптілого В. А. про закриття провадження в справі.
08.04.2025 представник позивача - адвокат Гавриш Б. В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити.
Представник відповідача виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Тютюнник К. В. в підготовчому засіданні наполягала на закритті провадження справі в порядку п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. 
Ухвалою суду від 11.04.2025 в задоволенні клопотання представника відповідача – Тютюнник К. В. відмовлено, оскільки клопотання заявлене передчасно та розгляд справи відкладено на 28.05.2025.
28.05.2025 представники сторін не заперечували проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.
Ухвалою суду від 28.05.2025 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.07.2025.
Позивач прохав суд визнати незаконним рішення виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області № 26 від 26.12.2024 «Про розгляд заяви про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатною сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » та зобов`язати відповідача повторно розглянути вказану заяву із врахуванням висновків суду. 
02.07.2025 представник позивача – адвокат Гавриш Б. В. надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити.
Представник відповідача Тютюнник К. В. заявила клопотання про закриття провадження в справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Ухвалою суду від 02.07.2025 провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , представник позивача – адвокат Гавриш Богдан Вадимович, до виконавчого комітету Кобеляцької міської ради, представник відповідача – Тютюнник Ксенія Володимирівна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Кобеляцький психоневрологічний будинок-інтернат, про визнання незаконним рішення і зобов`язання вчинити певні дії - закрито. Повідомлено позивача про подальше його звернення з позовом в порядку адміністративного судочинства. Роз`яснено ОСОБА_1 , що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду відносно спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
07.08.2025 позивачем подано апеляційну скаргу на ухвалу суду від 02.07.2025.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 14.01.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02.07.2025 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Справа отримана суддею до провадження 09.02.2026 та призначена до розгляду на 12.03.2026.
12.03.2026 в судовому засіданні представник відповідача Тютюнник К. В. надала пояснення в справі та заявила клопотання про виклик свідка ОСОБА_3 – голову опікунської ради та ОСОБА_4 – секретаря опікунської ради. Сторона позивача надала клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності.
Розгляд справи відкладено на 11.05.2026 та здійснено виклик свідка.
11.05.2026 представник позивача – адвокат Борзовець О. В. надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, підтримав вимоги позовної заяви, наполягав на їх повному задоволенні.
Свідок ОСОБА_3 30.04.2026 надав суду заяву, що не може з`явитися до суду, оскільки перебуває у відпустці за межами Полтавської області.
11.05.2026 в судовому засіданні була присутня представник відповідача ОСОБА_5 , в присутності якої було допитано свідка ОСОБА_4 , розгляд справи відкладено на 16.06.2026.
16.06.2026 в судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_3 в присутності представника відповідача ОСОБА_6 , яка прохала суд відмовити в задовленні вимог ОСОБА_1 , позивач та представник позивача не з`явилися до суду та на вказане судове засідання жодних клопотань не надавали.
Ухвалення та проголошення судового рішення в порядку ст. 244 ЦПК України відбудеться 25.06.2026.
Суд, перевірив та дослідив матеріали справи, повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінює докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов такого висновку.
Суд встановив, що рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 05.05.2006 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатною, а опікуном призначено матір ОСОБА_7 .
Заявник - ОСОБА_1 є рідним братом недієздатної ОСОБА_2 .
Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 17.10.2024 звільнено ОСОБА_7 від повноважень опікуна за її заявою, а саме через погіршення стану здоров`я.
За заявою ОСОБА_1 про надання йому подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення його опікуном над недієздатною сестрою для подальшого звернення до суду, надано 26.12.2024 органом опіки та піклування виконавчого комітету Кобеляцької міської ради подання щодо недоцільності призначення громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном недієздатної ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).
Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.
Отже орган опіки та піклування виходячи з інтересів недієздатної, враховуючи перебування її на повному державному утриманні в Кобеляцькому ПНБІ, вирішив надати суду подання щодо недоцільності призначення заявника опікуном.
Однак, на переконання позивача, вказане рішення порушує його права та законні інтереси, а також законні права та інтереси його сестри ОСОБА_2 , орган опіки не дослідив належним чином усі істотні обставини під час розгляду заяви, виніс необґрунтовані, непідтверджені висновки. Рішення ж, винесено на підставі необґрунтованого подання, не може вважатись законним та, на переконання позивача, підлягає визнанню недійсним та скасуванню.
Позивач наголошує на тому, що приймаючи рішення, орган опіки невмотивовано відхиляє обставини, які свідчить про позитивні якості заявника та наявність підстав для призначення його опікуном.
Такі як: 
- ОСОБА_8 не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та психіатра;
- відсутність у ОСОБА_1 судимості;
- позитивний аналіз характеристики ОСОБА_1 ;
- постійний та стабільний дохід ОСОБА_1 ;
- опрацювання повідомлення про факт відвідування сестри та фізичної можливості ОСОБА_1 виконувати обов`язки опікуна.
Орган опіки наголошує на тому, що позивач не відвідував свою хвору сестру жодного разу, однак ОСОБА_1 наполягає, що постійно здійснював довіз матері- опікуна сестри, до будинку-інтернату і систематично з`являвся в цій установі, а відсутність записів у журналі реєстрації обумовлена тією обставиною, що заклад є режимним об`єктом, доступ до нього обмежено, тому мати як опікун реєструвалася в цьому журналі та виводила доньку, після чого вони всі разом спілкувалися у спеціально відведених місцях.
ОСОБА_1 наголошує, що виявив бажання бути опікуном сестри через те, що, окрім турботи про неї, є значне погіршення стану здоров`я матері, яка вже не могла виконувати свої повноваження опікуна, а батько, якому вже 76 років, є непрацездатною особою зі значними проблемами здоров`я, інших родичів сім`я не має.
Щодо військового обов`язку позивача, то останній зазначає, що наразі йому 52 роки, він перебуває на військовому обліку, своєчасно оновлював свої дані, в розшуку не перебуває, військового звання не має, тому обгрунтування органом опіки своєї відмови із посиланням на перевагу військового обов`язку не є належним та є грубим суб`єктивним припущенням , не підтвердженим жодними доказами.
ОСОБА_1 звертає увагу суд, що адміністрація Кобеляцького психоневрологічного будинку-інтернату не заперечує про призначення його опікуном над недієздатною сестрою.
Сторона позивача заявляє, що орган опіки та піклування, виносячи своє подання, не дослідив належним чином усі обставини, формально підійшов до вирішення порушеного питання, проігнорував значущі обставини та, на переконання позивача, допустив упереджене ставлення до ОСОБА_1 як до заявника.
Заслухані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , пояснили, що під час розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення його опікуном над недієздатною сестрою, останній не зміг відповісти на ряд запитань членів комісії, зокрема, яким саме чином він буде здійснювати за сестрою догляд та чому за весь час перебування її в будинку-інтернаті він не відвідував ОСОБА_2 . Також зазначили, що заявник не зміг пояснити що на його думку входить до повноважень опікуна та у який саме проміжок часу він буде відвідувати сестру якщо його робота пов`язана з постійним рухом в дорозі, тому було вирішено прийняти рішення про недоцільність призначення ОСОБА_1 опікуном над його сестрою. 
Суд звертає увагу на наявність призначеного судом опікуна над недієздатною, а саме адміністрації закладу в особі її директора, де перебуває ОСОБА_2 .
Згідно з пунктом 3.1 Правил опіки та піклування, які зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 р. за №387/3680, при призначенні опікуна (піклувальника) беруться також до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки.
Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.
У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 336/5652/18 (провадження № 61-1595св20) звернуто увагу на те, що відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Враховуючи викладене, встановлені судом фактичні обставини про те, що відповідно до п. 4 делегованих повноважень ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень Виконавчого комітету Кобеляцької міської ради відноситься вирішення у встановленому законодавством порядку питання опіки і піклування. 
Попередньо на засіданні дорадчого органу - Опікунської ради при Виконавчому комітеті Кобеляцької міської ради, яка діє на підставі Положення про опікунську раду, було заслухано пояснення ОСОБА_1 та представника Кобеляцького ПНБІ, досліджено всі письмові документи по справі, зокрема те, що ОСОБА_1 не відвідував недієздатну сестру у закладі, будь-які записи у журналі відвідувань відсутні, у відпустку також не забирав. Крім того, члени Опікунської ради наголосили, що ОСОБА_1 є громадянином України, особою призовного віку, який згідно з Конституцією України зобов`язаний виконувати свій військовий обов`язок. Недієздатна ОСОБА_2 в силу свого психічного захворювання потребує цілодобового стороннього догляду та невідкладної медичної допомоги, а ОСОБА_1 працює водієм, зокрема перевозить небезпечні вантажі та за характером роботи часто перебуває у відрядженнях. Рекомендації Опікунської були оформленні рішенням, яке в подальшому розглядалось на засіданні Виконавчого комітету. Розглянувши рекомендації опікунської ради, дослідивши протокол засідання опікунської ради та всі письмові докази членами Виконавчого комітету прийнято рішнення про недоцільність призначення опікуном ОСОБА_1 над недієздатною ОСОБА_2 . 
Вказане рішення Виконавчого комітету прийнято в межах закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», що відноситься до дискреційних повноважень. 
Дискреційні повноваження – повноваження осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначати повністю або частково зміст чи обсяг рішення, яке приймається органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, або обирати на власний розсуд один із кількох варіантів рішень, передбачених проектом акту, встановлювати строки, підстави та порядок прийняття рішень (Методологія проведення антикорупційної експертизи, затверджена наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 18.05.2023 № 109/23 «Про затвердження Методології проведення антикорупційної експертизи Національним агентством з питань запобігання корупції»).
Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким (п. 50 постанови Верховного Суду від 15.12.2021 у справі № 1840/2970/18).
Відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Суд дійшов висновку щодо необґрунтованості поданої заяви, оскільки будь-яких порушень під час ухвалення 26 грудня 2024 року рішення № 26 "Про розгляд заяви про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатною сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 " виконавчим комітетом Кобеляцької міської ради Полтавської області допущено не було, а тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 потрібно відмовити.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 89, 247, 259, 264, 265, 300 ЦПК України, суд  
У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , представник позивача – адвокат Гавриш Богдан Вадимович, до виконавчого комітету Кобеляцької міської ради, представник відповідача – Тютюнник Ксенія Володимирівна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Кобеляцький психоневрологічний будинок-інтернат, про визнання незаконним рішення і зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
25.06.2026 складено повне судове рішення. 

Суддя