УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/1617/26 Головуючий у 1-й інст. Дідоренко А. Е. 
Номер провадження №33/4805/953/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Костюкович С. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Костюкович С.І., з участю секретаря судового засідання Колодяжного О.В., захисника - адвоката Якимчука О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу захисника - адвоката Якимчука О.М., на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 08 квітня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
встановив:
Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 08 квітня 2026 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665грн. 60 коп. 
Згідно з постанови місцевого суду, ОСОБА_1 03.02.2026 року о 21 год 42 хв в м. Житомирі, вул. Велика Бердичівська,70Б керував автомобілем BMW X5 н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням Alcotest Drager 6810. Результат огляду становить 1.63 ‰ проміле, тест №5553, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, адвокат Якимчук О.М., в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування судом всіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки, при цьому суд лише формально підійшов до встановлення обставин справи, що є наслідком необґрунтованого застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення.
Посилається на те, що факту зупинки транспортного засобу відповідно до Правил дорожнього руху, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, або ст.35 Закону України «Про національну поліцію» не було, оскільки ОСОБА_1 сам зупинився на пакувальному майданчику у власних справах, а будь-якого порушення з боку останнього, що могло передувати зупинці уповноваженою особою не було. При огляді відеозапису не виявлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Крім того зазначає, що він не керував транспортним засобом, алкоголь вживав, однак за кермо не сідав та його як водія в стані алкогольного сп`яніння ніхто не зупиняв.
Вказує, що в матеріалах справи відсутній факт вручення та роз`яснення ОСОБА_1 будь якого процесуального документу, які були складені поліцейським, а саме не зачитано та не надано копію протоколу про адміністративне правопорушення.
Крім того ОСОБА_1 не було вручено акт огляду, який йому належить згідно вимог п.10 Розділом II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N1452/735 (далі Інструкція), а тому висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї інструкції, вважаються недійсними. Також зазначає, що не встановлено чи ОСОБА_1 згоден з актом огляду на стан сп`яніння, не надано розписок про ознайомлення з вимогами ст. 266 КУпАП, про інформування особи, яка підлягає огляду, про роз`яснення прав та обов`язків.
Посилається в апеляційній скарзі і на те, що відеозаписом виявлено відсутність роз`яснення ОСОБА_1 ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, що є грубим порушенням.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та його захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до змісту ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтується на матеріалах справи та досліджених у судовому засіданні доказах, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції.
Так, з матеріалів справи вбачається, що вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції, дослідивши зібрані у справі докази, дійшов обґрунтованого висновку, що вони у їх сукупності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом підтверджують винуватість особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у скоєнні вказаного правопорушення.
Підпунктом «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною першою статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №582470 від 04.02.2026 року, відповідно до якого ОСОБА_1 03.02.2026 року о 21 год 42 хв в м.Житомирі, вул. Велика Бердичівська,70Б керував автомобілем BMW X5 н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням Alcotest Drager 6810, тест №5553, проба позитивна 1.63 % проміле, чим порушив пункт 2.9А Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1); 
- результатами проходження тестування на місці за допомогою приладу «Драгер 6810» від 03 лютого 2026 року, результат якого показав позитивну пробу - 1.63 проміле, що засвідчено особистим підписом ОСОБА_1 (а.с.5);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою приладу «Драгер 6810» від 03 лютого 2026 року, результат якого показав позитивну пробу - 1.63 проміле. Цей акт складено інспектором поліції за участю ОСОБА_1 , який засвідчив своїм підписом вказаний результат. (а.с.6); 
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції результат огляду якого показав 1,63 проміле (а.с.7);
- рапортом інспектора 2 взводу 2 роти 1 батальйону УППВ в Житомирській області старшого лейтенанта поліції Івашкевича з якого вбачається, що 03.02.2026 року о 22 год. 03хв. перебували в складі екіпажу Граніт -102 отримали виклик за адресою м. Житомир вулиця В. Бердичівська 70Б «Хуліганство». Прибувши на місце виклику побачили заявника, який повідомив, що чоловік приїхавши на автомобілі БМВ чорного кольору здійснив вихід з авто та підійшовши до автомобіля наніс декілька ударів рукою в лобове скло, після чого пішов в напрямку вулиці Гагаріна. 
Відповідно до змісту цього рапорту, під час обстеження прилеглої території разом із заявником, виявлено особу на яку вказав останній на площі Путятинська. Помітивши їх останній почав втікати. Наздогнавши його згідно Закону України «Про Національну поліцію» до останнього було застосовано спецзасіб кайданки та доставлено на місце події, при цьому було викликано карету швидкої допомоги, оскільки мав кров на руках та садна на обличчі. Під час спілкування було встановлено особу, яким виявився ОСОБА_1 та виявлено в нього ознаки алкогольного сп`яніння. 
Також за змістом рапорту, працівником поліції було відібрано пояснення свідка та відеозапис з «АТБ», котрі за твердженням в рапорті підтверджують факт керування автомобілем БМВ. Водій пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер 6810», проба позитивна 1,63 проміле, з чим водій погодився (а.8).
Висновок місцевого суду про вчинення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП правопорушення підтверджується також поясненнями свідка ОСОБА_2 , які узгоджуються із вищезазначеною сукупністю доказів, на які послався суд першої інстанції.
Зокрема, як пояснив цей свідок, 03.02.2026 року близько 22-00 год. за адресою м.Житомир вулиця В.Бердичівська 70 Б на парковку АТБ заїхав автомобіль БМВ Х 5 номерний знак НОМЕР_1 водій якого поводив себе неадекватно, заїхав на великій швидкості, припаркувався з порушеннями правил дорожнього руху, на зауваження оточуючих реагував агресивно. Як далі пояснив свідок ОСОБА_2 у своїх письмових поясненнях, вийшовши з транспортного засобу вказаний водій почав чіплятись до оточуючих із застосуванням фізичної сили. Далі, за змістом цих пояснень, підійшовши до автомобіля свідка водій БМВ Х 5 почав кулаками бити по автомобілю свідка, в результаті чого розбив лобове скло. Щоб не зазнати більших ушкоджень він від`їхав від нього. В подальшому на місце події прибув екіпаж патрульної поліції Граніт-102 з якими під час обстеження прилеглої території було виявлено даного порушника, яким виявився ОСОБА_1 ( а.с.4). 
Разом із вищезазначеною сукупністю доказів винуватість ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом з нагрудних камер патрульних поліцейських, наявних в матеріалах справи. 
З переглянутого судом відеозапису з`ясовано, що зміст рапорту поліцейського і пояснення свідка повністю узгоджуються із зафіксованими на відеозаписі обставинами.
Поміж іншого, відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 доставили до закладу охорони здоров`я, де йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на що останній погодився. 
Далі із переглянутого відеозапису встановлено, що на запитання працівника поліції чи вживав ОСОБА_1 спиртні напої, останній відповів так, однак заперечував факт керування в стані алкогольного сп`яніння. Також з вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат якого показав 1,63 проміле. На запитання працівника поліції чи погоджується він з даним результатом та чи потрібно ще пройти такий огляд в медичному закладі ОСОБА_1 погодився із зазначеним результатом технічного засобу та відмовився проходити огляд в медичному закладі.
Згідно п.5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103 результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.
Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.
Отже, суд зазначає, що отримавши підтвердження стану алкогольного сп`яніння і згоду ОСОБА_1 з встановленими результатами поліцейський обґрунтовано та підставно склав протокол про адміністративне правопорушення, а суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Наведені у постанові місцевого суду докази, які покладені судом в основу його рішення, є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а тому апеляційні доводи про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими.
Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 хоча і перебував в стані алкогольного сп`яніння, однак не керував автомобілем апеляційний суд вважає непереконливими та такими, що спростовуються сукупністю матеріалів справи.
Факт керування ОСОБА_1 автомобілем БМВ Х 5 чорного кольору за вищезазначених обставин підтверджується сукупністю доказів, які відповідають приписам ст.251 КУпАП, та котрі оцінені судом першої інстанції у відповідності до ст.252 КУпАП, з чим погоджується і апеляційний суд.
Зокрема, із дослідженого апеляційним судом наявного у матеріалах справи відеозапису виявлено, що ОСОБА_2 повідомив працівникам поліції про те, що невідома для нього особа саме заїхала на вказану ним парковку на автомобілі БМВ Х 5 чорного кольору, перебуваючи в неадекватному стані пошкодила йому лобове скло та при цьому ОСОБА_2 вказав на автомобіль БМВ Х5, який, як вбачається з відеозапису був заведений та горіли габаритні вогні (ліхтарі) - (відеозапис на диску №1). 
Також цим відеозаписом зафіксовано, як до працівників поліції підійшли дві особи і повідомили, що водій вищезазначеного автомобіля перебуває на перехресті рухаючись вверх вулиці (диск № 1 0.58 секунда відеофайлу). 
В подальшому, відеозаписом зафіксовано, як працівники поліції затримали особу, на яку вказував потерпілий ( ОСОБА_2 ), яким виявився ОСОБА_1 та у якого була кров на руках (диск №1 2 хв. 56 с. відеофайлу).
При перевірці доводів апеляційної скарги суд бере до уваги і те, що ОСОБА_1 не заперечував приналежність йому працюючого із ввімкненим світлом автомобіля БМВ Х5 на місці для паркування транспортних засобів, в той час як він погодився із результатами його огляду на стан сп`яніння, не заперечив продемонстрований йому поліцейським відеозапис з його особою (диск №1, інтервал запису із 0:55:00 по 0:55:30), а тому сукупність вищезазначених прямих і непрямих доказів, яка оцінена судом за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності поза розумним сумнівом підтверджує факт керування ОСОБА_1 цим автомобілем БМВ Х 5 за наведених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, що встановив суд першої інстанції, та з чим погоджується і апеляційний суд.
Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не роз`яснювали ОСОБА_1 права та обов`язки передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, є безпідставними та такими що спростовуються відеозаписом, а саме на DVD-диску №1 на 1год. 28 хв. зафіксовано як працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде складений протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, а також роз`яснено права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.
Також вказаним відеозаписом спростовуються посилання апелянта на те, що працівниками поліції не було вручено ОСОБА_1 акт огляду та не з`ясовано чи він з ним згоден, оскільки відеозаписом зафіксовано обставини проходження ОСОБА_1 огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння та ознайомлення його з результатом тестування 1,63 проміле з чим останній погодився та відмовився їхати в медичний заклад. 
Щодо аргументів захисника про те, що алкогольні напої ОСОБА_1 вжив вже після того, як залишив автомобіль на місці для паркування транспортних засобів, то вони нічим не підтверджуються, в той час як обставина керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння доведена.
На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду 1-ї інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, та визначено судом першої інстанції з урахуванням обставин справи та даних про особу правопорушника.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-
постановив:
Апеляційну скаргу захисника - адвоката Якимчука О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 08 квітня 2026 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя        С.І. Костюкович