ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року 
м. Київ

cправа № 902/521/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Студенець В.І. - головуючий, судді: Бакуліна С.В., Кібенко О.Р.

за участю секретаря судового засідання: Натаріної О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Квартирно - експлуатаційного відділу міста Вінниця 

на рішення Господарського суду Вінницької області 
(суддя - Матвійчук В.В.)
від 20.11.2025
та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду
(головуючий суддя - Маціщук А.В., судді: Філіпова Т.Л., Василишин А.Р.)
від 30.03.2026

у справі №902/521/24 

за позовом Квартирно - експлуатаційного відділу міста Вінниця 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біоальтернатива"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: 5 територіальне управління внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, Міністерство оборони України
та за участю Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону
про стягнення 2 072 205,00 грн безпідставно збережених коштів,

за участю представників учасників справи:
позивача - Потапенко С.В.
відповідача - Павлічко О.О.
третіх осіб - не з`явилися
прокуратури - Декалюк Д.Е.

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Квартирно-експлуатаційний відділ міста Вінниця подав до Господарського суду Вінницької області позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Біоальтернатива" (далі - ТОВ "Біоальтернатива") 2 072 205,12 грн безпідставно збережених коштів.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані недотриманням ТОВ "Біоальтернатива" вимог законодавства щодо врахування середньозважених регульованих державою тарифів на теплову енергію (їх зміни) під час виконання зобов`язань з постачання теплової енергії Військовій частині НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , виробленої на власних альтернативних джерелах, за договорами про закупівлю теплової енергії від 24.09.2020 № 1548, від 15.02.2021 № 1619 та від 16.12.2021 № 1619/2. Унаслідок цього, на думку КЕВ м. Вінниця, ТОВ "Біоальтернатива" безпідставно отримав 2 072 205,12 грн за надані послуги. 

2. Зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду Вінницької області від 11.09.2024, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.12.2024 у справі №902/521/24, у позові відмовлено.

2.2. Суди попередніх інстанцій, відмовляючи в позові, виходили з того, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення статті 22 Цивільного кодексу України, статей 224, 225 Господарського кодексу України, а не положення статті 1212 Цивільного кодексу України, оскільки відповідач набув кошти у порядку виконання договірного зобов`язання, що виключає застосування положення статті 1212 Цивільного кодексу України. Також судами відхилено посилання позивача на аудиторський звіт, так як останній не може розглядатися як підстава виникнення у відповідача господарсько-правового зобов`язання повернути сплачені йому позивачем кошти, не може змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені договором.

2.3. Верховний Суд постановою від 25.03.2025 у справі №902/521/24 постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.12.2024 та рішення Господарського суду Вінницької області від 11.09.2024 у справі № 902/521/24 скасував; справу № 902/521/24 передав на новий розгляд до Господарського суду Вінницької області.

2.4. Скасовуючи попередньо ухвалені судові рішення, Верховний Суд у постанові від 25.03.2025 вказав, що потрібно розрізняти випадки, коли 1) особа намагається повернути кошти, оскільки була проведена повна оплата за договором, проте поставка товару здійснена не в повному обсязі; 2) коли поставка товару здійснена в передбаченому договором обсязі, але оплата товару відбулася в більшому розмірі, ніж це передбачено договором, і особа намагається повернути суму переплати. У першому випадку застосуванню підлягають положення статті 670 Цивільного кодексу України, оскільки були порушені умови договору щодо кількості товару. У другому випадку застосуванню підлягають положення статті 1212 Цивільного кодексу України, оскільки така переплата була здійснена не відповідно до умов договору. Отже, у разі встановлення, що сторони належним чином виконали свої зобов`язання за договором, однак скаржник сплатив більшу суму, ніж це було передбачено домовленістю сторін, грошові кошти можуть бути стягнуті з відповідача на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України.

Верховний Суд виснував, що суди попередніх інстанцій не встановили всіх обставин, від яких залежить правильне застосування статті 1212 Цивільного кодексу України. Як наслідок, висновки про застосування до спірних правовідносин статті 22 Цивільного кодексу України, статей 224, 225 Господарського кодексу України є передчасними.

Також Верховний Суд зауважив, що суди не дослідили та не мотивували в оскаржуваних рішеннях підстави, з яких ТОВ "Біоальтернатива" не переглядало тарифи на теплову енергію у випадках їх зменшення на підставі рішень органу місцевого самоврядування. 

Підсумовуючи, Верховний Суд вказав, що суди попередніх інстанцій не дослідили та не надали належної оцінки:

- рішенням органу місцевого самоврядування щодо встановлення тарифів на теплову енергію для ТОВ "Біоальтернатива", яка постачалася на об`єкти КЕВ м. Вінниця у 2021-2022 роках, а саме рішенням виконавчого комітету Гайсинської міської ради Вінницької області від 21.10.2020 № 119, від 12.10.2021 № 210, від 03.09.2020 № 1765, від 03.11.2021 № 507, від 13.01.2022 № 20 та від 28.04.2022 № 831;

- пункту 2.5 договору № 1619, який регламентує правовідносини сторін після встановлення органами місцевого самоврядування нових цін / тарифів.

2.5. За результатами нового розгляду справи рішенням Господарського суду Вінницької області від 20.11.2025 у справі № 902/521/25 у задоволенні позову відмовлено повністю.

2.6. Суд першої інстанції, виконуючи вказівки Верховного Суду, встановив, що тариф на теплову енергію, що виробляється із використанням природного газу для забезпечення потреб установ та організацій, які фінансуються з державного або місцевого бюджету, станом на 25.09.2020 становив 1993,33 грн за 1 Гкал (з ПДВ) для бюджетних установ та організацій і був затверджений рішенням Виконавчого комітету Гайсинської міської ради № 119 від 21.10.2020, і в подальшому рішенням Виконавчого комітету Гайсинської міської ради № 210 від 12.10.2021 було встановлено тариф у розмірі 2411,42 грн за 1 Гкал (без ПДВ) для потреб військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 . Суд першої інстанції відзначив при цьому, що середньозважені тарифи застосовуються лише для розрахунку тарифів на теплову енергію, що подаються разом із заявою до органу, уповноваженого встановлювати такі тарифи, відповідно до вимог Закону України "Про теплопостачання", однак подання заяви до уповноваженого органу є правом, а не обов`язком суб`єкта господарювання.

Що стосується рішень Виконавчого комітету Вінницької міської ради № 1765 від 03.09.2020, № 20 від 13.01.2022 та № 831 від 28.04.2022, а також рішення Виконавчого комітету Калинівської міської ради від 03.11.2021 № 507, суд першої інстанції встановив, що такі перелічені рішення стосуються тарифів на теплову енергію, вироблену з використанням альтернативних джерел енергії, для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного чи місцевого бюджету на територіях інших громад - Вінницької та Калинівської територіальних громад, і тому рішення не поширюються на об`єкти Гайсинської територіальної громади.

Підсумовуючи, суд першої інстанції не встановив порушення відповідачем договірних зобов`язань та факту безпідставного отримання 2072205,12 грн у межах виконання договорів № 1548 від 24.09.2020, № 1619 від 15.02.2021 та № 1619/2 від 16.12.2021 на постачання теплової енергії для військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 .

2.7. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.03.2026 рішення Господарського суду Вінницької області від 20.11.2025 у справі №902/521/25 залишено без змін.

2.8. Суд апеляційної інстанції погодився із висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог з тих самих мотивів, що і суд першої інстанції.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнений виклад позиції інших учасників справи

3.1. Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Вінницької області від 20.11.2025 та постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.03.2026 у справі №902/521/25, Квартирно - експлуатаційний відділ міста Вінниця звернувся з касаційною скаргою, якою просить оскаржувані рішення місцевого господарського суду та постанову суду апеляційної інстанції скасувати, постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

3.2. Підставами касаційного оскарження Квартирно - експлуатаційний відділ міста Вінниця визначив пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

3.3. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставою касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

3.4. Квартирно - експлуатаційний відділ міста Вінниця підставою касаційного оскарження зазначає пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вважає, що судами попередніх інстанцій застосовано норми права без урахування висновків щодо їх застосування, викладених у постановах Верховного Суду від 14.09.2021 у справі №910/15977/20 щодо застосування статті 86, частин першої - четвертої статті 236, частини четвертої статті 238 Господарського процесуального кодексу України стосовно стандартів доказування; від 12.08.2021 у справі №910/17567/19 щодо застосування статті 1212 Цивільного кодексу України.

Доводи скаржника зводяться до того, що Державне агентство з енергоефективності та енергозбереження України щоквартально оприлюднювало розраховані середньозважені тарифи на теплову енергію, які ТОВ "Біоальтернатива" зобов`язано було використовувати для розрахунку свого тарифу на наступний квартал. Проте, відповідач не дотримувався вимог Закону України "Про теплопостачання" щодо врахування середньозважених тарифів на теплову енергію у своїй діяльності, а продовжував надавати послуги за попереднім тарифом 1993,33 грн, що був вищим ніж середньозважений.

Скаржник зазначає, що Верховний Суд, направляючи справу на новий розгляд, вказував у постанові від 25.03.2025, що суди не дослідили та не мотивували підстави, з яких відповідач не переглядав тарифи на теплову енергію у випадках її зменшення, що має істотне значення для правильного вирішення спору.

3.5. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Біоальтернатива" проти вимог та доводів останньої заперечує, мотивуючи його тим, що наведені скаржником висновки Верховного Суду не спростовують правової позиції судів попередніх інстанцій, а навпаки, підтверджують правомірність відмови у задоволенні позовних вимог; зазначає, що судами при новому розгляді справи виконано та враховано всі вказівки Верховного Суду. У відзиві відповідач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

3.6. Вінницька спеціалізована прокуратура у сфері оборони Південного регіону подала до Верховного Суду пояснення щодо доводів касаційної скарги позивача, мотивовані тим, що судами попередніх інстанцій не виконано вказівку Верховного Суду щодо встановлення підстав, з яких відповідач не переглядав тарифи на теплову енергію у випадку їх зменшення на підставі рішень органу місцевого самоврядування. З огляду на викладене підтримав доводи та вимоги касаційної скарги позивача.

4. Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

24.09.2020 Квартирно-експлуатаційний відділ міста Вінниця, як замовник, та Товариство з обмеженою відповідальністю "Біоальтернатива", як постачальник, уклали договір про закупівлю теплової енергії № 1548 (далі - договір № 1548), за умовами пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується надавати теплову енергію, вироблену на власних альтернативних джерелах, для постачання Військовій частині НОМЕР_1 , а замовник зобов`язується прийняти цей товар та оплатити його.

Відповідно до пункту 1.2 договору № 1548 обсяг теплової енергії становить 770 Гкал.

Згідно з пунктом 2.1 договору № 1548 вартість договору відповідно до умов пропозиції відкритих торгів з урахуванням наявних кошторисних призначень та фактичних потреб, становить 1 316 700,00 грн, в т.ч. ПДВ 219 450,00 грн.

Відповідно до пункту 2.3 договору № 1548 ціна за 1 Гкал теплової енергії складає 1710,00 грн, в т.ч. ПДВ - 285,00 грн.

Згідно з пунктом 2.4 договору № 1548 порядок, умови та строки зміни ціни 1 Гкал теплової енергії, що відпускається замовнику, може збільшуватися (зменшуватися) не більше ніж на 10% у разі її коливання на ринку та пропорційно такому коливанню згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

За змістом пункту 3.1 договору № 1548 при його виконанні сторони керуються Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198, та вимогами Закону України "Про теплопостачання".

Відповідно до пунктів 10.1, 10.2 договору № 1548 цей договір укладається строком до 31 грудня 2020 року, а в частині зобов`язань - до повного виконання, і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Дія договору може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2020 року, в обсязі, що не перевищує 20 % суми, визначеної в договорі, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

25.11.2020 Квартирно-експлуатаційний відділ міста Вінниця та Товариство з обмеженою відповідальністю "Біоальтернатива" уклали додаткову угоду № 2 до договору № 1548, відповідно до якої із посиланням на рішення виконавчого комітету Гайсинської міської ради Вінницької області від 21.10.2020 № 119 сторони збільшили з 01 листопада 2020 року тариф за 1 Гкал теплової енергії до 1993,33 грн, в т.ч. ПДВ 20% - 332,22 грн, у зв`язку з чим також було зменшено обсяг теплової енергії до 663,38 Гкал.

Згідно з пунктом 2 додаткової угоди № 2 з метою приведення договору № 1548 у відповідність до вимог статті 20 Закону України "Про теплопостачання" сторони внесли зміни до пункту 2.4, виклавши його в такій редакції: "У разі зміни середньозваженого тарифу на теплову енергію постачальник звертається до уповноваженого законом органу у порядку, встановленому статтею 20 Закону України "Про теплопостачання", постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги", із заявою щодо затвердження нового тарифу на теплову енергію та розрахунком нового тарифу з урахуванням фактичних витрат постачальника. У випадку встановлення середньозваженого тарифу на рівні нижче економічно обґрунтованого постачальник має право в односторонньому порядку відмовитись від виконання цього договору попередивши замовника про таку відмову не менше ніж за 14 днів".

29.12.2020 сторони уклали додаткову угоду № 4, у якій, керуючись частиною шостою статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", погодили продовження дії договору № 1548 на строк до 31 березня 2021 року; сторони погодили, що вважають новий строк достатнім для проведення процедури закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20% від суми, визначеної в основному договорі.

20.01.2021 позивач та відповідач уклали додаткову угоду № 5 до договору № 1548, відповідно до якої збільшили вартість договору на 203 319,66 грн та, відповідно, збільшили обсяг теплової енергії.

Споживання теплової енергії за договором № 1548 відбувалося у січні 2021 року.

19.01.2021 КЕВ м. Вінниця направив директору ТОВ "Біоальтернатива" лист № 232, у якому повідомив про зменшення середньозважених тарифів на теплову енергію та пропонував привести договірні відносини за договорами про закупівлю теплової енергії у відповідність до вимог статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" з урахуванням засад, викладених у статті 20 Закону України "Про теплопостачання".

У відповідь на зазначений лист ТОВ "Біоальтернатива" листом від 26.01.2021 № 8 повідомило КЕВ м. Вінниця про відсутність підстав для перегляду тарифів у бік зменшення в частині недопущення встановлення тарифів на теплову енергію нижче розміру економічно обґрунтованих витрат на її виробництво, пояснюючи це збільшенням вартості складових тарифів на теплову енергію протягом останніх шести місяців (електроенергії та її розподілу, природного газу та його розподілу, підвищення мінімальної заробітної плати й вартості твердого палива).

22.01.2021 відбулося засідання тендерного комітету Квартирно-експлуатаційного відділу міста Вінниця за участі голови тендерного комітету - Уманського О.Б., членів тендерного комітету, головного бухгалтера - Приходько М.М., інженера - Побережник Н.І., юрисконсульта Рибак Н.Б., економіста Шпичка О.В., секретаря тендерного комітету - Мостова О.С., запрошених начальника паливної групи - Сисак В.М. та уповноваженого представника ТОВ "Біоальтернатива" Юров С.О., про що складений протокол від 22.01.2021 № 15.

Згідно з протоколом тендерного комітету від 22.01.22021 № 15 на порядку денному було одне питання - проведення попередніх переговорів щодо закупівлі теплової енергії з використанням альтернативних джерел для потреб в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_1 в 2021 році та узгодження основних умов договору.

Щодо такого питання слухали представника ТОВ "Біоальтернатива" Юрова С.О., який повідомив, що їх підприємство готове і в подальшому постачати теплову енергію для потреб в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_1 за ціною, яка складає 1993,33 грн з ПДВ за 1 Гкал теплової енергії (тариф для м. Гайсин затверджений рішенням виконкому Гайсинської міської ради № 119 від 21.10.2020). Представник ТОВ "Біоальтернатива" Юров С.О. виказав готовність постачати за вказаною ціною теплову енергію в кількості 2300,0 Гкал для потреби в/ч НОМЕР_1 у 2021 році. Голова тендерного комітету ОСОБА_1 підсумував, що отримана згода від ТОВ "Біоальтернатива" на постачання теплової енергії для потреби в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_1 у розмірі 2300 Гкал у 2021 році по ціні 1993,33 грн з ПДВ за 1 Гкал та усі необхідні для переговорів документи. 

15.02.2021 сторони уклали договір про закупівлю теплової енергії № 1619 (далі - договір № 1619), згідно з пунктом 1.1 якого постачальник зобов`язується надавати вчасно та відповідної якості теплову енергію, вироблену на власних альтернативних джерелах, для постачання Військовій частині НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , а замовник - приймати та оплачувати таку теплову енергію відповідно до умов цього договору.

Відповідно до пункту 1.2 договору № 1619 орієнтовний обсяг теплової енергії, що постачається постачальником замовнику за цим договором, становить 2300 Гкал.

Пунктом 2.1 договору № 1619 встановлено, що вартість договору відповідно до умов пропозиції переговорної процедури, з урахуванням наявних кошторисних призначень та фактичних потреб, становить 4584659,00 грн, в т.ч. ПДВ 20% 764109,83 грн.

Згідно з пунктом 2.3 договору № 1619 на момент укладення договору тариф за 1 Гкал теплової енергії складає 1993,33 грн, в т.ч. ПДВ 20% 332,22 грн, і встановлений для ТОВ "Біоальтернатива" рішенням Виконавчого комітету Гайсинської міської ради "Про встановлення тарифу на теплову енергію вироблену з альтернативних джерел енергії" від 21.10.2020 № 119.

За змістом пункту 2.4 договору № 1619 порядок затвердження цін/тарифів на теплову енергію здійснюється на підставі Закону України "Про теплопостачання". У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію.

Відповідно до пункту 2.5 договору № 1619 у випадку зміни цін/тарифів на теплову енергію виконавець зобов`язаний продовжувати надавати теплову енергію за наявними погодженими цінами/тарифами до встановлення органами місцевого самоврядування нових цін/тарифів. Після встановлення органами місцевого самоврядування нових цін/тарифів сторони зобов`язуються діяти за новими цінами/тарифами з моменту їх введення в дію, про що укладають відповідну додаткову угоду до цього договору.

При виконанні цього договору сторони керуються Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198, та вимогами Закону України "Про теплопостачання" (пункт 3.1 договору № 1619).

Згідно з пунктами 10.1, 10.2 договору № 1619 цей договір укладається строком до 31 грудня 2021 року, а в частині зобов`язань - до повного виконання. Сторони узгодили, що відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України умови цього договору застосовуються до відносин сторін, які склалися між сторонами до його підписання. Дія договору може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2022 року, в обсязі, що не перевищує 20% від суми, визначеної в договорі, якщо видатки на цю мету затверджені в установленому порядку.

За умовами пункту 10.3 договору № 1619, якщо інше прямо не передбачено ним або чинним в Україні законодавством, зміни до нього можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього договору, що набуває чинності з моменту її підписання уповноваженими представниками сторін, стає невід`ємною частиною договору та діє протягом строку його дії.

Споживання Квартирно - експлуатаційним відділом м. Вінниця теплової енергії за договором № 1619 відбувалося за період: лютий, березень, квітень, жовтень, листопад 2021 року.

04.11.2021 сторони уклали додаткову угоду № 1 до договору № 1619, відповідно до якої, керуючись пунктом 2.5 договору № 1619 та рішенням Виконавчого комітету Гайсинської міської ради Вінницької області від 12.10.2021 № 210, внесли зміни до договору № 1619, виклавши пункт 2.3 у новій редакції. Сторони погодили з 12 жовтня 2021 року збільшити тариф за 1 Гкал теплової енергії до 2893,70 грн, в т.ч. ПДВ 20% - 482,28 грн, у зв`язку з чим також було зменшено обсяг теплової енергії.

28.12.2021 позивач та відповідач уклали додаткову угоду № 3 до договору № 1619, у якій, керуючись вимогами частини шостої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", домовилися продовжити дію договору на строк до 31 березня 2022 року; сторони дійшли згоди, що цей термін є достатнім для проведення процедури закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної в основному договорі.

16.12.2021 між Квартирно-експлуатаційний відділ міста Вінниця, як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Біоальтернатива", як постачальником, укладено договір про закупівлю теплової енергії № 1619/2 (далі - договір № 1619/2), згідно з пунктом 1.1 якого постачальник зобов`язується надавати вчасно та відповідної якості теплову енергію, вироблену на власних альтернативних джерелах, для постачання Військовій частині НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , а замовник приймати та оплачувати таку теплову енергію відповідно до умов договору.

Відповідно до пункту 1.2 договору № 1619/2 орієнтовний обсяг теплової енергії, що постачається за цим договором, становить 441,56 Гкал.

Згідно з пунктом 2.1 договору № 1619/2 вартість договору відповідно до умов пропозиції переговорної процедури, з урахуванням наявних кошторисних призначень та фактичних потреб, становить 1277742,17 грн, в т.ч. ПДВ - 212957,03 грн.

За змістом пункту 2.3 договору №1619/2 на момент його укладання тариф за 1 Гкал теплової енергії складав 2 893,70 грн, в т.ч. ПДВ - 482,28 грн, встановлений для відповідача рішенням виконавчого комітету Гайсинської міської ради "Про встановлення тарифу на теплову енергію, що виробляється на установках з використанням альтернативних джерел енергії" від 12.10.2021 №210.

Відповідно до пункту 2.4 договору № 1619/2 порядок затвердження цін/тарифів на теплову енергію здійснюється на підставі Закону України "Про теплопостачання". У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію.

Пунктом 2.5 договору № 1619/2 сторони погодили, що у випадку зростання цін/тарифів на теплову енергію виконавець зобов`язаний продовжувати надавати теплову енергію за наявними погодженими цінами/тарифами до встановлення органами місцевого самоврядування нових цін/тарифів. Після встановлення органами місцевого самоврядування нових цін/тарифів сторони зобов`язуються діяти за новими цінами/тарифами з моменту їх введення в дію, про що укладають відповідну додаткову угоду до договору.

Згідно з пунктом 3.1 договору № 1619/2 при виконанні цього договору сторони керуються Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198, та вимогами Закону України "Про теплопостачання".

Відповідно до пункту 10.1 договору № 1619/2 цей договір укладається строком до 31 грудня 2021 року, а в частині зобов`язань - до повного виконання. Сторони узгодили, що відповідно до вимог статті 631 Цивільного кодексу України умови цього договору застосовуються до відносин сторін, які склалися між ними до його підписання.

16.12.2021 Квартирно - експлуатаційний відділ м. Вінниця і Товариство з обмеженою відповідальністю "Біоальтернатива" уклали додаткову угоду № 1 до договору № 1619/2, якою зменшили обсяги закупівлі теплової енергії на суму 603 950,20 грн; вартість договору відповідно до умов пропозиції переговорної процедури, з урахуванням наявних кошторисних призначень та фактичних потреб, становить 673 791,97 грн.

Споживання теплової енергії за договором № 1619/2 відбувалося у грудні 2021 року.

Договори та додаткові угоди до них підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб - КЕВ м. Вінниця та ТОВ "Біоальтернатива".

Актами приймання передачі підтверджується поставка від ТОВ "Біоальтернатива" до КЕВ м. Вінниця теплової енергії. КЕВ м. Вінниця оплатив вартість теплової поставки у повному обсязі, що не заперечується жодною зі сторін.

У період з 17.07.2023 до 28.07.2023 5 територіальне управління внутрішнього аудиту Міністерства оборони України за рішенням керівництва Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України повторно провело аудит діяльності КЕВ м. Вінниця за період з 01.05.2020 до 01.07.2023, за результатом якого складений аудиторський звіт від 28.07.2023 № 526/37.

За висновками аудиторського звіту 5 територіальне управління внутрішнього аудиту Міністерства оборони України встановило недотримання ТОВ "Біоальтернатива" вимог законодавства щодо застосування у своїй діяльності регульованих державою тарифів на теплову енергію (незастосування ТОВ "Біоальтернатива" середньозважених тарифів у разі їх зміни), що призвело до зайвих витрат бюджетних коштів на загальну суму 13126791,77 грн. У звіті виснувано, що неподання ТОВ "Біоальтернатива" заяви до місцевих органів самоврядування про затвердження нових тарифів у зв`язку зі зміною розміру середньозваженого тарифу не звільняє його від виконання вимог закону щодо його використання для розрахунку своїх тарифів.

29.03.2024 КЕВ м. Вінниця подав ТОВ "Біоальтернатива" претензію № 1 про повернення бюджетних коштів у сумі 13126791,77 грн (зокрема, в сумі 2072205,00 грн за договорами № 1548, № 1619 та №1619/2) у зв`язку з придбанням теплової енергії за завищеними цінами посилаючись на те, що ТОВ "Біоальтернатива" як постачальник теплової енергії) не здійснював коригування регульованих тарифів у випадках їх зниження, що призвело до зайвих витрат бюджетних коштів унаслідок придбання теплової енергії за завищеними цінами.

На зазначену претензію 12.04.2024 ТОВ "Біоальтернатива" надало лист-відповідь № 74 про відсутність підстав для задоволення претензії, оскільки теплова енергія надавалась КЕВ м. Вінниця за тарифами, встановленими уповноваженими органами.

У зв`язку з тим, що добровільно ТОВ "Біоальтернатива" безпідставно збережені кошти не сплатило, КЕВ м. Вінниця звернувся з позовом до суду про стягнення безпідставно збережених коштів.

КЕВ м. Вінниця разом з позовом надав суду розрахунок ціни позову - суми безпідставно збережених коштів ТОВ "Біоальтернатива" унаслідок продажу теплової енергії за завищеними цінами. Відповідно до розрахунку позивача, сума безпідставно збережених коштів має такі складові :

- по договору № 1548 за постачання теплової енергії у січні 2021 році - 54351,72 грн;

- по договору № 1619 за постачання теплової енергії у лютому, березні, квітні, жовтні та листопаді 2021 року - 1457943,04 грн;

- по договору 1619/2 за постачання теплової енергії у грудні 2021 року - 559910,37 грн.

Загальна сума безпідставно збережених відповідачем ТОВ "Біоальтернатива" коштів заявлених позивачем до стягнення становить 2072205,12 грн.

5. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, яким керувався суд

5.1. Відповідно до положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 

5.2. Верховний Суд у постанові від 17.01.2023 у справі №910/20309/21 зазначив, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження. При цьому самим скаржником у касаційній скарзі з огляду на принцип диспозитивності визначається підстава, вимоги та межі касаційного оскарження, а тому тягар доказування наявності підстав для касаційного оскарження, передбачених, зокрема, статтею 287 Господарського процесуального кодексу України (що визначено самим скаржником), покладається на скаржника.

5.3. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що за умовами договорів № 1548 від 24.09.2020, № 1619 від 15.02.2021 та № 1619/2 від 16.12.2021 між сторонами мають місце правовідносини з поставки теплової енергії, які врегульовані нормами параграфів 1, 3, 5 глави 54 Цивільного кодексу України, параграфу 3 глави 30 Господарського кодексу України, Закону України "Про теплопостачання", Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198.

5.4. Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України (тут і далі в редакції станом на час укладення договорів) та статті 714 Цивільного кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

5.5. Порядок встановлення тарифу на теплопостачання визначається Законами України "Про теплопостачання" та "Про житлово-комунальні послуги".

За змістом статті 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Пункт 2 частини третьої статті 4 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлює, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону.

Згідно зі статтею 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

5.6. Згідно із визначенням, наведеним у статті 1 Закону України "Про теплопостачання" тариф (ціна) на теплову енергію це грошовий вираз витрат на виробництво, транспортування, постачання одиниці теплової енергії (1 Гкал) з урахуванням рентабельності виробництва, інвестиційної та інших складових, що визначаються згідно із методиками, розробленими національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

Частиною другою статті 20 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. 

Відповідно до частини четвертої статті 20 Закону України "Про теплопостачання" тарифи на теплову енергію для суб`єктів господарювання, що здійснюють її виробництво на установках з використанням альтернативних джерел енергії, включаючи теплоелектроцентралі, теплоелектростанції та когенераційні установки, для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного чи місцевого бюджету, а також для потреб населення встановлюються на рівні 90% діючого для суб`єкта господарювання тарифу на теплову енергію, вироблену з використанням природного газу, для потреб відповідної категорії споживачів. У разі відсутності для суб`єкта господарювання встановленого тарифу на теплову енергію, вироблену з використанням природного газу, для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного чи місцевого бюджету, а також для потреб населення тарифи на теплову енергію встановлюються на рівні 90% середньозваженого тарифу на теплову енергію, вироблену з використанням природного газу, для потреб відповідної категорії споживачів.

За змістом частини п`ятої статті 20 Закону України "Про теплопостачання" тарифи на виробництво теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного чи місцевого бюджету, а також для потреб населення визначаються для суб`єктів господарювання, що здійснюють виробництво теплової енергії на установках з використанням альтернативних джерел енергії, включаючи теплоелектроцентралі, теплоелектростанції та когенераційні установки, як різниця між тарифом на теплову енергію, встановленим відповідно до частини четвертої цієї статті, і тарифами на транспортування та постачання теплової енергії, що визначаються на рівні діючих для суб`єкта господарювання тарифів на транспортування та постачання теплової енергії, виробленої з використанням природного газу, для потреб відповідної категорії споживачів. У разі відсутності для суб`єкта господарювання встановлених тарифів на транспортування та постачання теплової енергії, виробленої з використанням природного газу, для потреб відповідної категорії споживачів тарифи на транспортування та постачання теплової енергії визначаються на рівні середньозважених тарифів на транспортування та постачання теплової енергії.

Згідно з частиною десятою статті 20 Закону України "Про теплопостачання" середньозважені тарифи на теплову енергію, вироблену з використанням природного газу, для потреб населення, установ та організацій, що фінансуються з державного чи місцевого бюджету, а також тарифи на транспортування та постачання теплової енергії, опубліковані на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері забезпечення енергетичної ефективності, станом на 25 число останнього місяця кожного кварталу, використовуються суб`єктами господарювання, що здійснюють виробництво теплової енергії на установках з використанням альтернативних джерел енергії, включаючи теплоелектроцентралі, теплоелектростанції та когенераційні установки, для розрахунку тарифу на теплову енергію, тарифу на виробництво теплової енергії на наступний квартал.

У частині одинадцятій статті 20 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що для встановлення тарифу на теплову енергію, тарифу на виробництво теплової енергії суб`єкт господарювання, що здійснює виробництво теплової енергії на установках з використанням альтернативних джерел енергії, подає органу, уповноваженому встановлювати такі тарифи, заяву із зазначенням розміру тарифу, розрахованого відповідно до частини четвертої та / або п`ятої цієї статті.

Відповідно до частини дванадцятої статті 20 Закону України "Про теплопостачання" якщо уповноважений орган протягом 30 календарних днів з дня надходження заяви не встановлює розмір тарифу, розрахованого відповідно до частини четвертої та/або п`ятої цієї статті, або не надає вмотивовану відмову у його встановленні, вважається, що суб`єкту господарювання, що здійснює виробництво теплової енергії на установках з використанням альтернативних джерел енергії, включаючи теплоелектроцентралі, теплоелектростанції та когенераційні установки, встановлено розмір тарифу, розрахований таким суб`єктом господарювання відповідно до частини четвертої та / або п`ятої цієї статті та поданий у заяві. Копія заяви (опису документів) з відміткою про дату їх надходження є підтвердженням подання уповноваженому органу заяви та розрахунків розміру тарифу.

5.7. За умовами договорів №1548 від 24.09.2020, №1619 від 15.02.2021, №1619/2 від 16.12.2021 сторонами було погоджено тариф за 1 Гкал теплової енергії на момент укладення договору та передбачено, що тариф за договором є регульованим.

Так, відповідно до пункту 2.4 договору №1548 порядок, умови та строки зміни ціни 1Гкал теплової енергії, що відпускається замовнику, може збільшуватись (зменшуватись) не більше ніж на 10% у разі її коливання на ринку, та пропорційно такому коливанню, згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі". Кожне наступне зменшення ціни відбувається у разі наявності коливання ціни на ринку з моменту підписання додатковї угоди до моменту звернення замовника до постачальника і має бути документальне підтвердження. Кожне наступне збільшення ціни відбувається у разі наявності коливання ціни на ринку з моменту підписання додаткової угоди до моменту звернення постачальника до замовника, за умови спливу більше 90 днів з моменту останнього збільшення ціни. Звернення має бути документальне підтвердження.

Додатковою угодою №2 від 25.11.2020 до договору про закупівлю теплової енергії №1548 від 24.09.2020 з метою приведення договору у відповідність до вимог статті 20 Закону України "Про теплопостачання" сторони дійшли згоди внести зміни до пункту 2.4. договору, виклавши його в наступній редакції: у разі зміни середньозваженого тарифу на теплову енергію, постачальник звертається до уповноваженого законом органу, у встановленому статтею 20 Закону України "Про теплопостачання", постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869 "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги", порядку із заявою щодо затвердження нового тарифу на теплову енергію, та розрахунком нового тарифу з урахуванням фактичних витрат постачальника. 

За умовами пункту 2.4 договору №1619 порядок затвердження цін/тарифів на теплову енергію здійснюється на підставі Закону України "Про теплопостачання". У разі зміни зазначеного тарифу, протягом строку дії цього договору, новий розмір тарифу застосовується з моменту введення його в дію. У випадку зміни цін/тарифів на теплову енергію, виконавець зобов`язаний продовжувати надавати теплову енергію за наявними погодженими цінами/тарифами до встановлення органами місцевого самоврядування нових цін/тарифів. Після встановлення органами місцевого самоврядування нових цін/тарифів, сторони зобов`язуються діяти за новими цінами/тарифами, з моменту їх введення в дію, про що укладають відповідну додаткову угоду до цього договору (пункт 2.5 договору).

Аналогічні положення щодо затвердження цін/тарифів містяться і в договорі №1619/2.

5.8. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що рішенням виконавчого комітету Гайсинської міської ради № 119 від 21.10.2020, прийнятим за результатами розгляду клопотання ТОВ "Біоальтернатива", встановлено тариф на теплову енергію з альтернативних джерел у розмірі 1 661,11 грн за 1 Гкал (без ПДВ) та 1 993,33 грн за 1 Гкал (з ПДВ) для бюджетних установ і організацій.

Згодом рішенням виконавчого комітету № 210 від 12.10.2021, прийнятим після розгляду клопотання № 03.09/03.16-3027, затверджено тариф у розмірі 2 411,42 грн за 1 Гкал (без ПДВ) для потреб військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

Таким чином, дія тарифів, встановлених виконавчим комітетом Гайсинської міської ради, охоплювала період з 01.11.2020 по 11.10.2021 за рішенням № 119 від 21.10.2020 та період з 12.10.2021 по 31.12.2021 за рішенням № 210 від 12.10.2021.

У зв`язку з прийняттям зазначених рішень виконавчого комітету сторони уклали додаткові угоди до відповідних договорів, якими внесено зміни до пункту 2.3 та викладено його у новій редакції. Так, додатковою угодою № 2 від 25.11.2020 до Договору № 1548 від 24.09.2020 визначено, що ціна за 1 Гкал становить 1 700,00 грн, а з 01.11.2020 - 1 993,33 грн. Додатковою угодою № 1 від 04.11.2021 до договору № 1619 встановлено тариф на теплову енергію у розмірі 2 893,70 грн за 1 Гкал. 

Отже як встановлено судами, відповідач згідно з умовами договорів та вимогами статті 20 Закону України "Про теплопостачання" здійснював перегляд тарифів на теплову енергію у випадку їх збільшення.

5.9. Відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Положення про Державне агентство з енергоефективності та енергозбереження України" № 676 від 26.11.2014 (у редакції станом на 2021 рік) Державне агентство з енергоефективності та енергозбереження України відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, на підставі інформації НКРЕКП та органів місцевого самоврядування щодо встановлених ними тарифів на теплову енергію, вироблену з використанням природного газу, для потреб населення, установ та організацій, що фінансуються з державного чи місцевого бюджету, а також тарифів на її транспортування та постачання здійснює розрахунок та оприлюднює середньозважені тарифи для подальшого встановлення уповноваженими органами тарифів на теплову енергію, вироблену з використанням альтернативних джерел енергії, для потреб населення, установ та організацій, що фінансуються з державного чи місцевого бюджету, а також тарифів на її транспортування та постачання.

Скаржником впродовж розгляду справи наголошувалося, що відповідно до даних, оприлюднених на офіційному вебсайті Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України (http://saee.gov.ua/uk/content/serednozvazheni-taryfy), середньозважений тариф на теплову енергію, вироблену з використанням природного газу для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного або місцевого бюджету, по Вінницькій області становив: 

- станом на 25.09.2020 - 1 845,68 грн за 1 Гкал (без ПДВ);

- станом на 24.12.2020 - 1 352,29 грн за 1 Гкал (без ПДВ);

- станом на 25.03.2021 - 1 523,81 грн за 1 Гкал (без ПДВ);

- станом на 25.06.2021 - 1 502,12 грн за 1 Гкал (без ПДВ);

- станом на 24.09.2021 - 1 502,12 грн за 1 Гкал (без ПДВ);

- станом на 24.12.2021 - 3 714,60 грн за 1 Гкал (без ПДВ);

- станом на 25.03.2022 - 3 808,75 грн за 1 Гкал (без ПДВ).

Таким чином, відповідно до частини четвертої статті 20 Закону України "Про теплопостачання", тариф на теплову енергію по Вінницькій області становив:

- станом на 25.09.2020 - 1 661,11 грн за 1 Гкал (без ПДВ), що з урахуванням ПДВ становить 1 993,33 грн за 1 Гкал;

- станом на 24.12.2020 - 1 217,06 грн за 1 Гкал (без ПДВ), що з урахуванням ПДВ становить 1 460,47 грн за 1 Гкал;

- станом на 25.03.2021 - 1 371,43 грн за 1 Гкал (без ПДВ), що з урахуванням ПДВ становить 1 645,71 грн за 1 Гкал;

- станом на 25.06.2021 - 1 351,91 грн за 1 Гкал (без ПДВ), що з урахуванням ПДВ становить 1 622,29 грн за 1 Гкал;

- станом на 24.09.2021 - 1 351,91 грн за 1 Гкал (без ПДВ), що з урахуванням ПДВ становить 1 622,29 грн за 1 Гкал;

- станом на 24.12.2021 - 3 343,14 грн за 1 Гкал (без ПДВ), що з урахуванням ПДВ становить 4 011,77 грн за 1 Гкал;

- станом на 25.03.2022 - 3 427,88 грн за 1 Гкал (без ПДВ), що з урахуванням ПДВ становить 4 113,45 грн за 1 Гкал.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про теплопостачання" перегляд тарифу на теплову енергію, що виробляється на установках з використанням альтернативних джерел енергії здійснюється органом місцевого самоврядування за власною ініціативою та/або за зверненням суб`єкта господарювання.

19.01.2021 КЕВ м. Вінниця направив директору ТОВ "Біоальтенатива" лист №232 про те, що Державне агентство з енергоефективності та енергозбереження України 24.12.2020 року оприлюднило середньозважені тарифи на теплову енергію, який для Вінницької області зменшився порівняно з попереднім. Тому, з огляду на зменшення середньозваженого тарифу на теплову енергію, КЕВ м. Вінниця у листі №232 просив привести договірні відносини про закупівлю теплової енергії у відповідність до вимог статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" з урахуванням засад, викладених у статті 20 Закону України "Про теплопостачання".

У відповідь, листом від 26.01.2021 №8 ТОВ "Біоальтернатива" повідомило про відсутність підстав для перегляду тарифів у бік зменшення, посилаючись на статтю 20 Закону України "Про теплопостачання" в частині недопущення встановлення тарифів на теплову енергію нижче розміру економічно обґрунтованих витрат на її виробництво, та обґрунтовуючи це збільшенням вартості складових тарифів на теплову енергію протягом останніх шести місяців (електроенергії та її розподілу, природного газу та його розподілу, підвищення мінімальної заробітної плати та вартості твердого палива).

До того ж, виконавчим комітетом Вінницької міської ради листом від 25.03.2021 №01-00-004-18467 було повідомлено позивача про рішення в подальшому здійснювати перегляд тарифів на виробництво теплової енергії на території Вінницької міської об`єднаної територіальної громади за зверненням суб`єкта господарювання.

Втім у період зниження середньозваженого тарифу відповідач продовжував надавати послуги скаржнику (постачати теплову енергію) за попередніми цінами, тоді як у випадку їх збільшення здійснював перегляд тарифів.

Верховний Суд у постанові від 25.03.2025 у цій справі наголошував, що суди не дослідили та не мотивували підстави, з яких відповідач не переглядав тарифи на теплову енергію у випадках їх зменшення, зазначаючи про істотне значення встановлення цих обставин для правильного вирішення спору.

За змістом частини п`ятої статті 310, частини першої статті 316 Господарського процесуального кодексу України висновки суду касаційної інстанції, у зв`язку з якими скасовано судові рішення, та вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

За результатами нового розгляду, суди першої та апеляційної інстанції вказівки Верховного Суду не виконали, підстави, з яких відповідач не переглядав тарифи на теплову енергію у випадках їх зменшення не дослідили та в оскаржуваних судових рішеннях не мотивували, зазначивши лише про право суб`єкта господарювання на звернення до органу місцевого самоврядування про перегляд тарифів на виробництво теплової енергії.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що добросовісність є однією із основоположних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України). Принцип добросовісності передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Дії учасників цивільних відносин мають відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб.

Усталеним як в цивілістичній доктрині, так і судовій практиці під принципами виконання зобов`язань розуміються загальні засади, згідно з якими здійснюється виконання зобов`язання. Як правило, виокремлюється декілька принципів виконання зобов`язань, серед яких: належне виконання зобов`язання; реальне виконання зобов`язання; справедливість добросовісність та розумність (частина третя статті 509 Цивільного кодексу України). Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці (постанови Верховного Суду в складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01.03.2021 у справі № 180/1735/16-ц (61-18013сво18)).

В контексті зазначеного, суди мали б надати оцінку діям відповідача на виконання ним умов договору (зокрема пунктів 2.4, 2.5 договорів) та вимог Закону України "Про теплопостачання" щодо перегляду тарифів та подання заяви органам місцевого самоврядування у випадку збільшення середньозваженого тарифу, та відмові у їх перегляді за наслідками зниження середньозваженого тарифу.

5.10. Скаржник зазначає про неправильне застосування судами попередніх інстанцій статті 86, частини першої-четвертої статті 236, частини четвертої статті 238 Господарського процесуального кодексу України без урахування висновку Верховного Суду, викладеного у постанові Верховного Суду від 14.09.2021 у справі №910/15977/20 щодо стандартів доказування.

Верховний Суд наголошує, всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування судом вказаних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

Оцінка доказів - це визначення їх об`єктивної дійсності, правдивості та достовірності. Способи перевірки і дослідження доказів залежать від конкретного виду засобів доказування, що використовуються. Метою оцінки доказів з огляду на їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності - є усунення суперечностей між доказами, сумнівів у достовірності висновків, що випливають з отримуваної доказової інформації. Від повноти встановлення відповідних обставин справи та правильної оцінки доказів залежить обґрунтованість висновків суду при ухваленні судом рішення по суті спору. При цьому суд у кожному випадку повинен навести мотиви, з яких він приймає одні докази та відхиляє інші.

Згідно з частиною п`ятою статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У частині четвертій статті 238 Господарського процесуального кодексу України визначено, що в мотивувальній частині рішення суду зазначається крім іншого, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Неврахування висновків суду касаційної інстанції є порушенням норм процесуального права, наслідком чого є скасування оскаржуваних рішення місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду та передача справи на повторний розгляд до суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів визнає обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження доводи касаційної скарги в цій частині.

Щодо доводів про застосування до спірних правовідносин положень статті 1212 Цивільного кодексу України, мотивованих посиланням про неврахування висновків, викладених у постанові від 12.08.2021 у справі №910/17567/19, то як і зазначав Верховний Суд у постанові від 25.03.2025 у цій справі, її застосування залежить від встановлення всіх фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору. 

6. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

6.1. Згідно з приписами пункту 2 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

6.2. Пунктом 1 частини третьої статті 310 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

6.3. Під час нового розгляду судам слід звернути увагу на викладене у цій постанові, надати належну правову кваліфікацію спірним правовідносинам, перевірити доводи та докази, а також вагомі (визначальні) аргументи сторін у справі, дати їм належну правову оцінку, і, в залежності від встановленого, вирішити спір відповідно до закону.

7. Судові витрати

7.1. Оскільки в цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина чотирнадцята статті 129 Господарського процесуального кодексу України). 

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Квартирно - експлуатаційного відділу міста Вінниця задовольнити частково, рішення Господарського суду Вінницької області від 20.11.2025 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.03.2026 у справі №902/521/25 скасувати, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду Вінницької області.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В. Студенець

Судді С. Бакуліна 

О. Кібенко