ОКРЕМА ДУМКА
(спільна)

18 червня 2026 року 

м. Київ

справа №620/10029/24
адміністративне провадження №К/990/19427/25

1. Постановою Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 16.06.2026 касаційну скаргу Міністерства оборони України задоволено: скасовано рішення судів попередніх інстанцій та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову членам сім`ї померлого військовослужбовця ОСОБА_1 про визнання протиправним рішення відповідача та виплату одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) у розмірі 15 000 000 грн.
2. Більшість суддів палати дійшла висновку, що пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» передбачає виплату підвищеної ОГД виключно у разі «загибелі» або у разі смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманих під час захисту Батьківщини. Оскільки смерть військовослужбовця у цій справі настала від захворювання, палата постановила, що підстави для виплати 15 000 000 грн відсутні.
3. З висновком більшості не згідні з таких підстав. 
4. За змістом частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
5. Частиною першою статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
6. У Рішенні від 12.10.2022 № 7-р(II)/2022 Конституційний Суд України (Другий сенат) зазначив, що зі змісту частин першої, другої, п`ятої статті 17 Конституції України у їх взаємозв`язку з частиною першою статті 46, частиною першою статті 65 Основного Закону України випливає конституційний обов`язок держави надати спеціальний юридичний статус громадянам України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, членам їхніх сімей, а також особам, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у лютому 2014 року, із забезпеченням відповідно до цього статусу соціальних гарантій високого рівня.
7. Позитивний обов`язок держави у сфері соціального забезпечення осіб, які проходять військову службу, та членів їх сімей полягає у створенні належної системи спеціальних соціальних гарантій і правових механізмів їх реалізації, спрямованих на забезпечення високого рівня матеріального та правового захисту таких осіб у випадку втрати працездатності, загибелі (смерті) чи втрати годувальника, з урахуванням особливого статусу захисників України та конституційного значення виконуваного ними обов`язку із захисту Вітчизни.
8. Однією з таких соціальних гарантій для визначеної категорії осіб є призначення та виплата одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.
9. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII), який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
10. Відповідно до пункту 1 статті 16 Закону № 2011-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
11. Пунктом 2 цієї ж статті визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема:
1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;
2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;
3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.
12. Аналогічні положення щодо категорій осіб, члени сім`ї яких набувають право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги у разі смерті (загибелі), визначені у пункті 4 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2512.2013 № 975 (Порядок № 975).
13. Відповідно до пункту 1 цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, та осіб, звільнених з військової служби (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).
14. Зі змісту підпунктів 1-3 пункту 2 статті 16 Закону № 2011-XII убачається, що вказана норма розмежовує три категорії осіб, члени сім`ї яких, у разі смерті (загибелі) таких осіб, набувають право на виплату одноразової грошової допомоги. Залежно від приналежності цих осіб до тієї чи іншої категорії варіюються підстави та умови виникнення у їх членів сім`ї права на одержання одноразової грошової допомоги.
15. Зокрема, за підпунктом 1 пункту 2 статті 16 Закону № 2011-XII члени сім`ї померлого (загиблого) військовослужбовця набувають право на одержання одноразової грошової допомоги за наявності однієї з таких підстав: 
1) загибель (смерть) під час виконання обов`язків військової служби; 
2) смерть внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби; 
3)смерть після звільнення зі служби (протягом 1 року), якщо вона настала внаслідок: поранення, контузії, каліцтва, захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби. При цьому умовами набуття такого права є одночасне встановлення: 1) факту перебування на військовій службі (або не більше 1 року після звільнення); 2) підтвердженого причинно-наслідкового зв`язку смерті з виконанням обов`язків військової служби.
16. Таким чином, зі змісту наведеної норми права вбачається, що підпункти 1, 2 та 3 пункту 2 статті 16 Закону № 2011-XII розмежовують дві різні умови настання смерті (загибелі) військовослужбовця в контексті особливостей її зв`язку з військовою службою: 
1) смерть (загибель) безпосередньо пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (підпункт 1); 
2) смерть пов`язана з проходженням військової служби (підпункт 2). 
17. Як свідчать положення пункту 2 статті 16 Закону № 2011-XII ключовою умовою для виникнення права у членів сім`ї померлого військовослужбовця (військовозобов`язаного або резервіста) на одноразову грошову допомогу є наявність причинно-наслідкового зв`язку смерті (загибелі) з виконанням обов`язків військової служби (або проходженням військової служби).
18. Порядок установлення такого причинно-наслідкового зв`язку визначено Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» (далі - Положення № 402).
19. Відповідно до пункту 1.2 цього Положення військово-лікарська експертиза, зокрема установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
20. Цим же пунктом Положення № 402 до завдань військово-лікарської експертизи віднесено, зокрема встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.
21. Згідно з пунктом 2.1 Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
22. Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
23. Відповідно до пункту 20 Порядку № 975 до заяви про отримання одноразової грошової допомоги, додається, зокрема постанова відповідної військово-лікарської, медичної (військово-лікарської) комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання. 
24. Таким чином, виключними повноваженнями щодо встановлення причинно-наслідкового зв`язку смерті (загибелі) військовослужбовця (військовозобов`язаного або резервіста) з військовою службою (виконанням військового обов`язку) наділені військово-лікарські комісії відповідного рівня (ВЛК). 
25. Отже, юридичною підставою для набуття членом сім`ї померлого (загиблого) військовослужбовця (військовозобов`язаного або резервіста) права на одноразову грошову допомогу є, зокрема наявність висновку військово-лікарської експертизи про встановлення причинно-наслідкового зв`язку смерті (загибелі) з військовою службою, а у визначених випадках - з виконанням обов`язків військової служби. 
26. Як встановлено судами попередніх інстанцій, згідно витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 11.08.2023 № 2613 захворювання та причина смерті «так», пов`язані із захистом Батьківщини.
27. Зі змісту пункту 20 Порядку № 975 убачається, що для установлення причинно-наслідкового зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання до заяви про отримання одноразової грошової допомоги додається, зокрема постанова відповідної військово-лікарської або медичної (військово-лікарської) комісії щодо встановлення такого причинного зв`язку. Тобто юридичний факт наявності причинно-наслідкового зв`язку між смертю (загибеллю) військовослужбовця та виконанням ним обов`язків військової служби під час воєнного стану визначається виключно на підставі такої постанови.
28. Відповідно до пункту 21.9 розділу 21 «Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та осіб, звільнених з військової служби, зі службою у Збройних Силах України, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України» Положення № 402 визначення причинного зв`язку захворювання (поранення, контузії, каліцтва, травми), що призвело до смерті військовослужбовця, особи, звільненої з військової служби, проводиться штатними ВЛК.
29. Згідно з пунктом 21.5 Положення № 402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема:
д) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо воно виникло під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, в період перебування в місцях несвободи, у разі встановлення факту позбавлення особистої свободи державою-агресором, її органами, підрозділами, формуваннями, іншими утвореннями у зв`язку із захистом державного суверенітету, незалежності, територіальної цілісності і недоторканності України внаслідок збройної агресії проти України, або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначені періоди служби досягло такого розвитку, що призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби».
30. Важливо звернути увагу, що у розділі 21 Положення № 402 формулювання «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» застосовується окремо від таких формулювань: «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» (підпункт «а»); «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби» (підпункт «в»); «Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку (вказується вид події, що призвела до нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» (підпункт «г»); «Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» (підпункт «є») та ін. 
31. Отже, Положення № 402 чітко розмежовує види причинно-наслідкового зв`язку між смертю (загибеллю) військовослужбовця та: а) пораненням, контузією, травмою, каліцтвом, пов`язаними із захистом Батьківщини; б) пораненням, травмою, контузією, каліцтвом, пов`язаними з проходженням служби; в) захворюванням, пов`язаним з проходженням служби, а також г) захворюванням, пов`язаним саме із захистом Батьківщини.
32. Останнє формулювання використовується саме тоді, коли захворювання виникло в умовах безпосередньої участі у бойових діях, заходах із забезпечення оборони, або коли вже існуюче захворювання прогресувало внаслідок таких умов служби до рівня, що призвів до смерті чи непридатності. На відміну від загальної формули «захворювання, пов`язане з проходженням служби» (що охоплює будь-які службові ситуації), формулювання «захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини» відображає особливий причинно-наслідковий зв`язок саме з бойовими діями та військовою агресією. 
33. Слід звернути увагу на те, що Положення № 402 містить запобіжні норми, зокрема зазначається, що постанови ВЛК у формулюваннях, визначених підпунктами «д» та «е» не приймаються, якщо захворювання, у тому числі, що призвело до смерті військовослужбовця, є наслідком:
- вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;
- вживання або отруєння алкоголем, наркотичними засобами, токсичними чи отруйними речовинами, а також їх дії (асфіксія, інсульт, інфаркт, зупинка серця тощо), що підтверджено відповідним медичним висновком, за умов, що отруєння не пов`язано із впливом цих речовин на потерпілого військовослужбовця внаслідок їх застосування в технологічному процесі або незадовільного зберігання чи транспортування, а потерпілий до настання нещасного випадку був відсторонений від виконання обов`язків командиром (начальником);
- навмисного спричинення шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом) (абзац третій підпункту «е» пункту 21.5 Положення № 402).
34. Отже, наявність формулювання у висновку військово-лікарської комісії «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» є самостійною та достатньою юридичною підставою для підтвердження факту наявності причинно-наслідкового зв`язку між смертю (загибеллю) військовослужбовця та виконанням ним обов`язків військової служби у період воєнного стану (захистом Батьківщини), що у сукупності з іншими документами, перелік яких визначений у пункті 20 Порядку № 975, є юридичною підставою для виникнення у членів сім`ї померлого військовослужбовця права на отримання одноразової грошової допомоги.
35. Смерть військовослужбовця ОСОБА_1 настала внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини і з виконанням обов`язків військової служби, що підтверджується висновком ВЛК. Ці обставини сторони не заперечують. Однак спірним є розмір одноразової грошової допомоги, який має бути виплачено членам сім`ї померлого військовослужбовця. 
36. Розмір одноразової грошової допомоги визначається статтею 16-2 Закону № 2011-XII, відповідно до підпункту «а» пункту 1 якої одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону;
37. Особливості визначення розміру одноразової грошової допомоги у разі, якщо смерть (загибель) військовослужбовця настала у період воєнного стану, урегульовані пунктом 3 статті 16-2 Закону № 2011-XII.
38. Відповідно до цієї норми (у редакції, що діяла на час смерті ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.
39. На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв Постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168).
40. Згідно з пунктом 2 цієї Постанови № 168 (у редакції, чинній на час смерті ОСОБА_1 ) сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови [зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил, до яких належав ОСОБА_1 ], виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
41. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.
42. Вважаємо помилковим покликання на те, що, на відміну від Закону № 2011-ХІІ та Порядку № 975, Постанова № 168 містить звужений перелік підстав для виплати допомоги у збільшеному розмірі, через те, що розмір допомоги у сумі 15 000 000 грн передбачений лише на період дії воєнного стану та виключно для сімей загиблих військовослужбовців, а також померлих, але внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовців»).
43. Відповідно до пункту 3 статті 16-2 Закону № 2011-XII Кабінет Міністрів України має повноваження визначати лише розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану. Водночас Закон не уповноважує Кабінет Міністрів України звужувати перелік підстав для виплати допомоги або встановлювати додаткові умови чи обмеження, які законом не передбачені. 
44. З позиції граматичного тлумачення, дійсно, у Постанові № 168 йдеться про сім`ї загиблих, зокрема, військовослужбовців Збройних Сил, але не зазначено про сім`ї таких же військовослужбовців, які померли від захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби під час захисту Батьківщини. Як і немає прямої норми про те, що сім`ї таких осіб права на одноразову грошову допомогу у підвищеному розмірі не мають.
45. Водночас підпункт 1 пункту 2 статті 16 Закону № 2011-XII не відокремлює випадки загибелі та смерті військовослужбовця внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби для цілей призначення та виплати одноразової грошової допомоги. 
46. Обидві ці групи осіб (загиблі і померлі від захворювання) зазначені в одній правовій нормі, яка передбачає єдині для них умови призначення одноразової грошової допомоги. 
47. Тому, вважаємо, що немає підстав для їх розмежування і на рівні Постанови № 168, яка є підзаконним нормативно-правовим актом і повинна тлумачитися узгоджено до Закону № 2011-ХІІ, якому не може суперечити як акту вищої юридичної сили.
48. Варто звернути увагу на те, що після прийняття Постанови № 168 пункт 3 статті 16-2 Закону № 2011-XII було декілька разів змінено і на час вирішення справи в суді першої та апеляційної інстанції за Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21.03.2024 № 3621-IX (набрав чинності 04.05.2024) її викладено у такій редакції:
3. Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України з урахуванням такого:
розмір одноразової грошової допомоги, що виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, не може становити менше 15 мільйонів гривень;
розмір одноразової грошової допомоги, що виплачується в інших випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, визначається відповідно до абзацу другого підпункту "а" пункту 1 цієї статті.»
49. Аналогічні за змістом зміни було внесено і до п. 2 Постанови № 168 (Постановою від 18.06.2024 № 714 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 і від 28 лютого 2022 р. № 168»), що свідчить про зрівняння для цілей виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 15 000 000 грн військовослужбовців, які загинули або померли під час виконання ним обов`язків військової служби.
50. Зазначені зміни уточнюють і приводять коло осіб, які мають право на підвищений рівень одноразової грошової допомоги військовослужбовців, які загинули або померли (зокрема від захворювання, яке виникло до цього, але під час служби досягло такого розвитку, що призводить до смерті) під час військової служби у відповідність до підпункт 1 пункту 2 статті 16 та пункт 3 статті 16-2 Закону № 2011-XII. Такі зміни безперечно свідчать про намір законодавця забезпечити однаковий соціальний захист їх родин.
51. Таким чином, як з погляду юридичної сили (підпункт 1 пункту 2 статті 16 та пункт 3 статті 16-2 Закону № 2011-XII мають вищу юридичну силу, ніж Постанова № 168), так і з погляду наступних змін законодавства (еволюційне тлумачення), застосування у п. 2 Постанови № 168 словосполучення «сім`ям загиблих осіб» не протиставляє загиблих військовослужбовців і військовослужбовців, які померли внаслідок захворювань, і не є підставою для позбавлення права на одноразову грошову допомогу у розмірі 15 000 000 грн членів сім`ї військовослужбовця, який помер під час виконання ним обов`язків військової служби в період дії воєнного стану.
52. Обов`язковою та виключною умовою для виникнення у членів сім`ї померлого (загиблого) військовослужбовця права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 15 000 000 грн є безпосередній причинно-наслідковий зв`язок смерті (загибелі) військовослужбовця з виконанням обов`язків військової служби, яка може настати відразу або зі плином установленого часу (в останньому випадку обов`язковою умовою є настання смерті внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаного саме з виконанням обов`язків військової служби).
53. За таких обставин вважаємо помилковим висновок про те, що право на одноразову грошову допомогу в розмірі 15 000 000 грн за пунктом 2 Постанови № 168 виникає лише у разі загибелі військовослужбовця або його смерті внаслідок поранення (контузії, травми чи каліцтва), отриманих під час захисту Батьківщини в період воєнного стану, і не виникає у разі настання смерті внаслідок захворювання.
54. Вважаємо, що сім`ї військовослужбовців, які загинули, і які померли в рівних умовах- під час виконання військових обов`язків, захищаючи Батьківщину у воєнний час, повинні мати однаковий соціальний захист, включаючи розмір одноразової грошової допомоги за втрату чоловіка, батька чи дитини.

Суддя Кравчук В.М.

Суддя Єзеров А.А.

Суддя Стародуб О.П.

Суддя Чиркін С.М.