Справа №760/20825/25
2/760/2173/26

РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Українця В.В.
при секретарі Гуцало М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до  ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Свої вимоги мотивує тим, що 05 серпня 1961 року на підставі рішення виконавчого комітету Печерської районної ради від 07 липня 1961 року № 466/12 на ім`я ОСОБА_3 був виданий ордер № 36952. 
Зазначеним ордером на сім`ю з чотирьох чоловік надано право на заняття двох кімнат у квартирі АДРЕСА_1 . 
Членами сім`ї ОСОБА_3 були:
- ОСОБА_4 - дружина;
- ОСОБА_5 - донька;
- ОСОБА_1 - син.
Таким чином, відповідач ОСОБА_2 не є членом сім`ї наймача квартири. 
Відповідно до довідки КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» № 062/14-12440 від 18 вересня 2023 року в бюро існує інвентаризаційна справа за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно матеріалів інвентаризаційної справи при будівництві зазначений будинок мав будівельний номер - 47. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 22 червня 2023 року. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 22 червня 2023 року. 
На даний час за адресою: АДРЕСА_3 проживає лише позивач, проте зареєстровані ОСОБА_1 ат ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні № 134416248 від 23 липня 2025 року. 
ОСОБА_2 була знайомою сім`ї, яку було зареєстровано 20 грудня 2006 року в спірній квартирі, оскільки їй потрібно було місце реєстрації в м. Києві. 
Відповідач у квартирі з дати її реєстрації не проживала та не проживає більше десяти років без поважних причин. В утриманні квартири відповідач участі не приймає, комунальні послуги не сплачує.
Перешкод у користуванні жилим приміщенням позивач ОСОБА_2 не чинив. 
Просив суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_4 . 
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 08 серпня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
У матеріалах справи містяться клопотання представника позивача, в яких він просить розглядати справу у відсутність сторони позивача, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. 
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 05 серпня 1961 року на підставі рішення виконавчого комітету Печерської районної ради від 07 липня 1961 року № 466/12 на ім`я ОСОБА_3 був виданий ордер № 36952 (а.с. 8). 
Зазначеним ордером на сім`ю з чотирьох чоловік надано право на заняття двох кімнат у квартирі АДРЕСА_1 . 
Членами сім`ї ОСОБА_3 були:
- ОСОБА_4 - дружина;
- ОСОБА_5 - донька;
- ОСОБА_1 - син.
Відповідно до довідки КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» № 062/14-12440 від 18 вересня 2023 року в бюро існує інвентаризаційна справа за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно матеріалів інвентаризаційної справи при будівництві зазначений будинок мав будівельний номер - 47 (а.с. 10). 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 22 червня 2023 року (а.с. 11). 
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 22 червня 2023 року (а.с. 12). 
На даний час за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_1 ат ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні № 134416248 від 23 липня 2025 року (а.с. 13) та інформацією про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи № 135398338 від 12 серпня 2025 року (а.с. 24). 
З позову вбачається, що ОСОБА_2 була знайомою сім`ї, яку було зареєстровано 20 грудня 2006 року в спірній квартирі, оскільки їй потрібно було місце реєстрації в м. Києві. Відповідач у квартирі з дати її реєстрації не проживала та не проживає більше десяти років без поважних причин. В утриманні квартири відповідач участі не приймає, комунальні послуги не сплачує. Перешкод у користуванні жилим приміщенням позивач ОСОБА_2 не чинив. 
Відповідно до статей 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї жиле приміщення зберігається за ними протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні понад шість місяців з поважних причин, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Якщо особа не проживає в жилому приміщенні без поважних на те причин понад встановлені законом строки, вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням. 
Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. 
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. 
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з частинами 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Сторона позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її часті, тому суд розглядає її за наявними матеріалами.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).
На підтвердження своїх вимог позивачем надано суду довідку Житлово-експлуатаційної дільниці № 905 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» від 16 липня 2025 року, згідно якої відповідно до заяви від 15 липня 2025 року про фактичне не проживання, засвідченого сусідами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_2 в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 фактично не проживає більше десяти років (а.с. 14).
Вбачається, що зазначена довідка складена на підставі нотаріально завірених заяв ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 15 липня 2025 року про не проживання ОСОБА_2 у спірній квартирі більше десяти років (а.с. 15, 16). 
Разом з тим, вказані заяви не є показами свідків у визначеному законодавством порядку, оскільки ці особи не заявлялись позивачем в якості свідків, не опитувались у судовому засіданні та не були попередженні про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань. 
Будь-яких інших доказів стосовно не проживання  ОСОБА_2 у спірній квартирі понад шість місяців позивачем суду не надано.
Суд вважає, що довідка від 16 липня 2025 року та зазначені заяви від 15 липня 2025 року не є належними доказами на підтвердження заявлених вимог, не є достатніми та безумовними підставами для визнання  ОСОБА_8 такою, що втратила право користування спірним житлом. 
За таких обставин, вимоги позивача не ґрунтуються на законі.
З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись статтями 71, 72 ЖК України, статтями 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, 

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 18 травня 2026 року.

Суддя: