Справа № 524/6019/24
Провадження №2/524/177/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.05.2026 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: 
головуючого судді – Предоляк О.С. 
при секретарі судового засідання – Косенко Р.Д.
за участю позивача – ОСОБА_1 , представника позивача – адвоката Глушко З.В., відповідача - ОСОБА_2 , розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа:виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як орган опіки та піклування про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав,

У С Т А Н О В И В :

У травні 2024 року адвокатом Олійник Л.М. подано позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа:виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як орган опіки та піклування про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав. Зазначає, що її донька – ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком ОСОБА_4 є ОСОБА_2 , з яким ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі. 17.02.2020 рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано. На момент фактичного припинення шлюбних відносин – червень 2017 року дитина ОСОБА_4 проживала разом з матір`ю та позивачем, яка є її бабою за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. Після цього батько дитини ОСОБА_2 забрав дитину за адресою свого проживання. Батько дитини забороняє ОСОБА_5 спілкуватися з позивачем, здійснює фізичне та психологічне насильство по відношенню до дитини. Позивач вважає, що поведінка відповідача по відношенню до доньки є деструктивною, що негативно позначається на психоемоційному стані дитини, її вихованні та підготовці до дорослого життя. Просить відібрати малолітню ОСОБА_4 від батька ОСОБА_2 без позбавлення останнього батьківських прав та передати їй дитину.
Ухвалою суду від 03.06.2024 року забезпечено позов  ОСОБА_1 шляхом заборони ОСОБА_2 змінювати місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання законної сили рішенням по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як орган опіки та піклування, про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав.
Ухвалою суду від 04.06.2024 відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у загальному позовному провадженні з викликом сторін. . 
09.07.2024 відповідачем подано відзив на позов. Зазначає, що після смерті його колишньої дружини малолітня донька проживає з ним за адресою: АДРЕСА_2 . Дитина продовжує відвідувати навчальний заклад, забезпечена всім необхідним, належними умовами проживання, відвідувала психолога щоб мінімізувати негативні наслідки смерті матері. Наголошує, що на обліку лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався. Має постійний і достатній дохід, піклується про доньку, її здоров» я та розвиток. Просить відмовити у задоволенні позову. 
17.07.2024 адвокатом Олійник О.М. в системі «Електронний суд» сформовано відповідь на відзив. Зазначає, що дитина ОСОБА_4 вважає квартиру баби, позивача по справі, своєю домівкою, оскільки тривалий час проживала саме там. Проживання дитини з позивачем відповідатиме інтересам дитини і не буде впливати на взаємовідносини батька з дитиною, обмежувати батька у спілкуванні з донькою. Позивач позитивно характеризується за місцем свого проживання та роботи, має добрий стан здоров» я, не перебуває на обліку лікаря-психіатра та нарколога, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась.
Ухвалою суду від 04.05.2026 закрито підготовче судове засідання призначено справу до судового розгляду
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Глушко З.В. підтримують позовні вимоги, просять їх задовольнити в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві. Наголошує, що її онука знаходиться під впливом батька, який не виконує належним чином батьківські обов`язки, дитина погано навчається, постійно хворіє. Звертає увагу суду на те що батько забороняє онуці спілкуватись з нею, принижує її. Зазначає, що суд повинен дослідити у судовому засідання обставини щодо подружнього життя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та задовольнити позовні вимоги 
Відповідач ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні позову, підтримує доводи відзиву. Зазначає, що участь баби у вихованні та спілкуванні з онукою, забезпечена умовами мирової угоди Дитина відвідує бабу, яка її періодично виганяє. Додатково повідомив, що після припинення шлюбних відносин у 2019 році переїхав до міста Київ. З квітня 2024 року, за спільним рішенням батьків, донька проживає з ним. Відкидає звинувачення щодо неправомірної поведінки по відношенню до дитини.
Представник третьої особи виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як орган опіки та піклування у судове засідання не з» явився. 
Суд, вислухавши пояснення позивача, її представника, відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_4 батьками якої є: батьком - ОСОБА_2 , матір`ю- ОСОБА_3 . 
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17.02.2020 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.
Після припинення шлюбних відносин малолітня ОСОБА_4 проживала разом з матір`ю ОСОБА_3 та бабою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . 
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 померла. 
Після смерті матері малолітня ОСОБА_4 проживає з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .
Звертаючись до суду позивач стверджувала, що онука постійно проживала з нею Вважає, що проживання дитини з батьком, створює небезпеку дитині, онука агресивно себе поводить, вживає нецензурну лайку, батьком нав`язана ситуація, що в смерті матері звинувачує бабусю, тому, на її думку, дитина підлягає відібранню без позбавлення батьківських прав батька дитини.
Судом встановлено, що Автозаводсьим районним судом м Кременчука 16 жовтня 2024 року затверджено мирову угоду від 15 жовтня 2024 року, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за умовами якої визначено способи участі ОСОБА_1 у вихованні онуки. 
Отже, судом встановлено, що судом вирішено питання щодо способів участі баби у вихованні та спілкуванні з онукою. 
Щодо наявності/відсутності підстав для відмови у відібранні дитини без позбавлення батьківських прав.
За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
За змістом частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. 
Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України,№ 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).
Відібрання дитини можливе тоді, коли умови проживання дитини суд оцінить як небезпечні для неї. Оцінювання умов проживання дитини є виключно компетенцією суду.
Основними підставами для відібрання дитини є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоке поводження з дитиною; захворювання батьків на хронічний алкоголізм або їх наркотична залежність; будь-які види експлуатації дитини, примус її до жебракування та бродяжництва тощо. Інші випадки охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків, а й із їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.
Зазначене тлумачення викладено у постановах Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 487/1328/16-ц, провадження № 61-3979ск18, від 14 лютого 2020 року у справі № 673/1477/17, провадження № 61-45875св18, від 03 травня 2022 року у справі № 308/12188/18, провадження № 61-19974 св 21.
Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням («Савіни проти України», № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року).
Суд встановив, що умови проживання малолітньої ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 задовільні, для дитини створено належні умови для проживання, розвитку та виховання, шкідливі звички у відповідача відсутні, відповідач працює та отримує стабільний дохід, позитивно характеризується, забезпечений власним житлом.
Позивачем не наведено виняткових обставин, які безпосередньо загрожували життю або здоров`ю дитини ОСОБА_4 . У матеріалах справи відсутні дані про свідоме нехтування відповідачем батьківськими обов`язками, про жорстоке поводження, насильство, застосування недопустимих методів виховання, приниження людської гідності дитини з його боку.
Верховний Суд у своїй практиці постійно вказує на те, що згідно із законом на суд покладений обов`язок при вирішенні спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, відібрання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька дитини, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на законних підставах або не на основі рішення суду, враховувати факти вчинення домашнього насильства як стосовно дитини, так і у присутності дитини. Тобто в разі посилання учасників сімейного спору на факти вчинення одним із учасників домашнього насильства обов`язково слід перевіряти, чи відбувалося домашнє насильство щодо дитини або у її присутності. 
Так само і ЄСПЛ звертав увагу на те, що при ухваленні рішень щодо прав дитини національні органи влади зобов`язані враховувати стверджувану історію домашнього насильства як відповідний і обов`язковий фактор, який повинен бути зважений під час оцінки.
Позивач доводи про загрози небезпеці дитині, як обставину, що свідчить про існування небезпеки, як психотравмуючий фактом наводила у позові та відповіді на відзив. 
Суд встановив, що судова психологічна експертиза, призначена за клопотанням позивача на розгляд якої поставлені питання 
1. Яким чином сімейна ситуація, індивідуально-психологічні особливості батька ОСОБА_2 , особливості його виховної поведінки впливають на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття благополуччя дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
2. Яким чином сімейна ситуація, індивідуально-психологічні особливості баби ОСОБА_1 , особливості її виховної поведінки впливають на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття благополуччя дитини - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ? 
3. Яким чином можуть вплинути умови виховання батька на психологічний стан та розвиток дитини? 
4.Чи залежить оцінка сімейної ситуації дитиною від впливу з боку батька та інших дорослих та кого саме? 
5. Чи може свідчити психологічний, фізичний, емоційний чи інший стан ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та/або інші обставини, що існують/ існували про те, що батько та/або члени його родини та/або інші особи здійснювали та/ або здійснюють дії та/або будь-який психологічний, eмoційний чи інший вплив, тиск на ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , направлений на примусове емоційне та/або психологічне чи інше відчуження, віддалення та/або повну втрату психологічного та емоційного чи іншого контакту між дитиною та бабою – ОСОБА_1 ? 
6. Як та яким чином може вплинути на психологічний стан та розвиток зміни складу сім`ї та адреси проживання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 з АДРЕСА_3 (проживання з бабусею та мамою до ii смерті) на АДРЕСА_2 (проживання з батьком)? 
7. Чи існують обставини та факти створення батьком ОСОБА_2 небезпеки для морального виховання дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , чи є реальна загроза психологічній цілісності дитини ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок перебування під впливом виховання батька?
Згідно з висновком судово-психологічної експертизи від 12 лютого 2026 року на момент проведення експертизи відсутні об`єктивні психологічні підстави стверджувати про існування реальної загрози психологічної цілісності ОСОБА_4 внаслідок перебування під впливом виховання батька ОСОБА_2 .
Згідно з постановою Верховного Суду від 20 липня 2022 року у справі №757/32690/20-ц негативні стосунки між батьками дитини, які вирішуються в судовому порядку, не є свідченням існування серйозного ризику створення для дитини нетерпимої обстановки.
Думка дитини може бути висловлена: у письмових доказах (висновках органів опіки та піклування, спеціалістів тощо); електронних доказах (відео-, аудіоматеріалах); висновках психологічної експертизи; показаннях самої дитини, присутньої в залі судового засідання або з використанням режиму відеоконференції. 
Отже, в даному випадку, завдання суду забезпечити найкращі інтереси дитини, а не лише інтереси та бажання сторін у справі. 
Пояснення дитини психологу за відсутності інших даних сприймається судом як відсутність реальної загрози психологічній цілісності ОСОБА_4 у вигляді ознак психічної дезорганізації, тяжкої дезадаптації, афективних розладів або руйнування «Я-образу» не встановлено. Дитина зберігає когнітивну цілісність, соціальну адаптацію, здатність до контакту та наявність прив`язаностей..
Відповідно до частини першої статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.
Враховуючи найкращі інтереси дитини, відповідач довів факт наявності підстав для відмови в відібранні дитини, а тому наявні підстави для відмови у задоволенні позову щодо відібрання дитини без позбавлення батьківських прав.
Зазначені факти оцінено в сукупності з дотриманням інтересів дитини, які є пріоритетними порівняно з правами сторін, як на цей час, так і в майбутньому, балансу інтересів та прав.
Отже таке відібрання, про яке просить позивач, не відповідає інтересам дитини і приписам статті 170 СК України, відмова у відібранні дитини не обмежує та не має тлумачитись як обмеження прав баби на участь у вихованні дитини та у спілкуванні з нею, і відповідає найважливішим інтересам дитини.
Суд, повністю погоджується з висновком психолога та вважає, що сторонам необхідно звернутись до інтересів дитини та забезпечити можливість гармонійного зростання, забезпечення злагоди між людьми, частиною якого є участь баби у вихованні ОСОБА_5 , яка забезпечена умовами мирової угоди.
Судові витрати необхідно розподілити згідно ст. 141 ЦПК України
Керуючись ст.ст. 258, 264, 265, 352, 354 ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як орган опіки та піклування про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав - відмовити.
Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Автозаводського районного суду м Кременчука від 03.06.2024 року.
Судові витрати віднести на рахунок позивача.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня складення судового рішення апеляційної скарги.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Олена Предоляк