ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/1911/26
провадження № 2/753/5647/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року Дарницький районний суд міста Києва у складі 
головуючої судді Шаповалової К.В..
за участю секретаря судових засідань Давидюк В.О.
позивача      ОСОБА_1 
представника позивача ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 5а в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», про усунення перешкод у користуванні майном,
В С Т А Н О В И В:
у січні 2026 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 . З 01 березня 2025 року управителем багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 визначено КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», яка здійснює господарську діяльність з утримання, обслуговування, експлуатації житлового та нежитлового фонду комунальної власності Дарницького району міста Києва, який закріплено за підприємством на праві господарського відання. На 8-му поверсі багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 біля квартири АДРЕСА_3 розташована щитова з засобом обліку електричної енергії до квартири АДРЕСА_4 . Мешканці квартири АДРЕСА_3 самовільно без згоди інших мешканців будинку, зокрема, без згоди позивача, та відповідних дозволів компетентних органів, змінили двері та вставили замок на вхідних дверях в коридорі загального користування фактично обмеживши доступ до щитової з засобом обліку електричної енергії до квартири АДРЕСА_4 . Дублікат ключів від замка дверей позивачу не надали, у зв`язку з чим увійти до вказаного приміщення вона не має можливості. Прохід до лічильника електроенергії для позивача став можливим тільки з дозволу відповідача за умови її перебування в квартирі. Сусіди з квартири АДРЕСА_3 протягом тривалого часу не проживають, позивач вимушена телефонувати до відповідача і очікувати коли вона, або її родичі чи знайомі приїдуть і відкриють двері, щоб потрапити до засобу обліку електроенергії. У випадку виникнення будь якої аварійної ситуації пов`язаної з необхідністю термінового відключення електроенергії ні позивач ні інші особи не зможуть безперешкодно це зробити так як доступ до лічильника електроенергії закритий, що є особливо небезпечним під час постійних обстрілів в м. Київ, та вимкнень електроенергії. Станом на момент звернення до суду електропостачання у квартирі позивача здійснюється вкрай нерегулярно: протягом доби електроенергія подається не більше двох разів тривалістю близько однієї години кожного разу. За таких умов об`єктивно неможливо забезпечити нормальне опалення житла, приготування їжі та задоволення базових побутових потреб. Квартира позивача обладнана електроплитою, що за відсутності стабільного електропостачання унеможливлює приготування їжі. Температура повітря у квартирі становить близько +8°C, що свідчить про відсутність належного теплопостачання та створює небезпечні умови для проживання. Позивач вимушена обмежено використовувати електричні обігрівачі, адже у разі перевантаження мережі або спрацювання захисту лічильника існує ризик повного відключення електроенергії. Через відсутність доступу до електролічильника, спричинену діями відповідача, позивач позбавлена можливості самостійно відновити електропостачання навіть у випадку його короткочасної подачі. Крім того, встановлення альтернативних технічних рішень для обігріву чи стабілізації електропостачання (інверторів, інших електротехнічних засобів) є технічно неможливим без доступу до електролічильника, що прямо залежить від припинення неправомірних дій відповідача. Таким чином, дії відповідача з перекриття доступу до електролічильника безпосередньо призвели до ситуації, за якої позивач фактично позбавлена можливості забезпечити мінімально необхідні умови для проживання у власному житлі. Зазначені обставини мають системний характер, виходять за межі звичайних побутових незручностей та створюють реальну загрозу нормальним умовам існування і здоров`ю позивача та її сім`ї. А відтак позивач звертається до суду з метою захисту порушеного права шляхом усунення перешкод у користуванні електролічильником.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 753/1911/26 між суддями від 29 січня 2026 року матеріали позову передано в провадження судді Шаповаловій К.В.
Ухвалою суду від 06 лютого 2026 року позов було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків.
16 лютого 2026 року до суду надійшла заява про усунення недоліків.
Згідно інформації, яка надійшла до суду з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА, відповідач ОСОБА_3 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_5 .
Ухвалою суду від 20 лютого 2026 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 18березня 2026 року на 10:00 год. Окрім того, вказаною ухвалою суду до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору було залучено КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва».
18 березня 2026 року до суду від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника.
У підготовчому засіданні 18 березня 2026 року було задоволено клопотання представника позивача про виклик та допит свідка у судовому засіданні; у підготовчому засіданні було оголошено перерву до 28 квітня 2026 року на 14:30 год. для повторного виклику відповідача.
Ухвалою суду від 28 квітня 2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 10 червня 2026 року.
У судове засідання 10 червня 2026 року з`явилась позивачка та її представник, відповідач та представник третьої особи у судове засідання не з`явились. Від представника третьої особи до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника. Відповідач будь-яких заяв з процесуальних питань до суду не подавала, причини неявки її до суду не відомі, конверт із судовою повісткою, що надсилався на її адресу місця реєстрації: АДРЕСА_5 , повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за адресою».
Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. 
У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. 
Оскільки суд не має відомостей про причину третьої поспіль неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, від нього не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, враховуючи думку представника позивача та позивача, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача.
У судовому засіданні 10 червня 2026 року представник позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві та просила суд задовольнити вимоги.
Позивачка у судовому засіданні в цілому підтримала позицію адвоката та вказала додатково, що у певний період часу їй стало відомо, що у сусідки з четвертого поверху, здається квартира АДРЕСА_6 , є ключі від тамбурних дверей до квартири АДРЕСА_3 . Вона попросила сусідку відкрити їй двері, сусідка взяла ключі та повідомила позивачку, що не знає як вони відкриваються та запропонувала самій відкрити двері, проте, коли вони вставили ключ у замок, то відкрити дверей не змогли, ключ має якійсь код, він в дверях просто прокручувався. Вони пробували декілька разів, але так і не змогли відкрити дверей. Також вказала, що 1,6-2 роки тому назад вона спілкувалась з відповідачкою на рахунок того, щоб отримати ключі від тамбурних дверей, бо їй треба доступ до електролічильника, проте, відповідачка ключів від дверей не дала, а сказала, коли прийде час, вона дізнається де можна взяти ключі. Також зауважила, що вона навіть не може в своїй квартирі змінити проводку, оскільки відсутній доступ до електролічильника. Просила позовні вимоги задовольнити.
Крім того, у судовому засіданні як свідка було допитано ОСОБА_4 . 
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, заслухавши пояснення позивача, її представника, допитавши свідка ОСОБА_4 , доходить наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору дарування кваритри від 21 листопада 2025 року (а.с. 13-16).
Відповідачка ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_7 , що підтверджується відповіддю на адвокатський запит КП КМР «КМ БТІ» (а.с. 17).
Судом встановлено, що електролічильники до квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 знаходяться у загальному коридорі напроти дверей квартири АДРЕСА_3 , у вказаному коридорі знаходиться лише одна квартира АДРЕСА_3 та вхід в цей коридор закритий тамбурними дверима, що підтверджується, зокрема фото, долученими до матеріалів справи та не заперечувалось і не спростовувалось відповідачем у справі. 
Конституційний Суд України у справі про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків (рішення від 02.04.2004, справа № 1-2/2004) сформулював правову позицію, згідно з якою питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності.
При вирішенні заявлених вимог суд керується загальними положеннями цивільного законодавства та нормами, які регулюють правовідносини у сфері права власності та визначають можливі способи його захисту.
Так, відповідно до частини другої статті 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.
За приписом частини першої статті 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 369 ЦК України).
Відповідно до листа Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» від 9 жовтня 2024 року № 101/50-101/50/В01223-940 структурним підрозділом КК ЖЕД-210 8 жовтня 2024 року закріплено на дверях квартири АДРЕСА_3 припис-попередження власнику квартири з вимогою демонтувати самовільно встановлені двері та забезпечити вільний доступ до лічильника електроенергії в загальному коридорі на 8-му поверсі житлового будинку АДРЕСА_2 (а.с. 19).
З копії припису-попередження № 210 від 8 жовтня 2024 року вбачається, що мешканцю квартири АДРЕСА_3 роз`яснено пункт 1.4.3 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій щодо можливого перепланування місць загального користування, зокрема зазначено про те, що громадяни, які виконали перепланування без отримання дозволу, зобов`язані привести порушені конструктивні елементи до їх попереднього стану, а тому висловлено прохання демонтувати самовільно встановлену конструктивну перегородку з дверима, яка закриває вільний доступ до електромереж, які знаходяться на балансі ЖЕД-210. Також мешканця квартири АДРЕСА_3 було попереджено, що у випадку невиконання припису буде складено протокол про адміністративне правопорушення і направлений на розгляд до уповноваженого органу. 
Відповідно до листа Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 26 травня 2025 року на виконання доручення заступника голови Київської міської державної адміністрації від 13 травня 2025 року розглянуто звернення позивача щодо відсутності доступу до лічильника електроенергії в загальному коридорі житлового будинку АДРЕСА_8 та зазначено, що за інформацією Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» у зв`язку з тим, що власник квартири АДРЕСА_7 не відкриває двері своєї квартири і не хоче спілкуватись з працівниками ЖЕД структурним підрозділом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» ЖЕД -210 14 травня 2025 року повторно закріплено на дверях квартири АДРЕСА_3 припис-попередження власнику квартири з вимогою демонтувати самовільно встановлені двері та забезпечити вільний доступ до лічильника електроенергії в загальному коридорі на 8 поверсі. Крім того, структурним підрозділом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» ЖЕД -210 20 травня 2025 року до Дарницького УП ГУНП в м. Києві направлено лист стосовно направлення свого представника для складання адміністративного протоколу на власника квартири АДРЕСА_3 за самовільне встановлення дверей, що призвело до закриття доступу до електролічильників. 
Аналогічну відповідь на звернення позивачки надало Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» листом від 23 травня 2025 року № 101/50-101/50/В-442-562. 
Листом від 10 липня 2025 року Дарницьке УП ГУ НП в м. Києві повідомило адвоката позивача про те, що під час проведення перевірки було здійснено неодноразовий вихід за адресою: АДРЕСА_5 , двері ніхто не відчиняв, що унеможливило встановлення факту перекриття доступу до щитової з лічильником у коридорі загального користування. Було опитано та відібрано письмове пояснення від голови ЖЕД-210 Кудояра Р.А., який у своїх поясненнях зазначив, що квартира за адресою: АДРЕСА_5 належить ОСОБА_5 , яка фактично за вказаною адресою не проживає. Працівники ЖЕД-210 неодноразово надавали приписи-попередження щодо забезпечення доступу до інженерних мереж, а також демонтажу самовільно зведеної перегородки у місцях загального користування до квартири АДРЕСА_3 . Також було зазначено про те, що складання протоколів за частиною першою статті 150 КУпАП не відносить до компетенції органів Національної поліції.
Згідно листа Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» від 22 серпня 2025 року структурним підрозділом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» ЖЕД -210 складено протоколи про адміністративне правопорушення за статтею 150 КУпАП на споживачів послуг, які зареєстровані в квартирі АДРЕСА_7 . Вказані протоколи були направлені до Управління забезпечення діяльності адміністративної комісії при виконавчому органі КМР, які листом від 16 вересня 2025 року повідомили адвоката позивача про те, що складені протоколи про адміністративне правопорушення були повернуті до ЖЕД 210, оскільки вони не відповідали приписам статей 154, 256, 268 КУпАП.
23 вересня 2025 року працівниками Керуючої компанії майстром з експлуатації ЖЕД-210 Моралевич В.П. та електромонтером ЖЕД-210 Ніщименко А.І. складено акт № 567 від 23 вересня 2025 року, відповідно до якого вказані особи провели обстеження електролічильника за адресою: АДРЕСА_9 8 поверх та електромережі. При обстеженні встановлено, що працівниками ЖЕД-210 електролічильник кв. АДРЕСА_4 перевірити на предмет наявності сторонніх підключень, втручань у схему обліку, а також цілісності пломб за вказаною адресою не було можливості, так як не було надано доступу до місць загального користування біля кв. АДРЕСА_3 , де і знаходиться електролічильник мешканця кв. АДРЕСА_4 згідно проекту. 
Відповідно до листа ДТЕК Київські електромережі від 29 грудня 2025 року № 1/04/74167 за наявною у товаристві інформацією засіб обліку електричної енергії кв. АДРЕСА_1 розміщений у щитовій на сходовій клітині біля кв. АДРЕСА_3 . 29 грудня 2025 року працівники товариства намагались здійснити обстеження, проте лічильник споживача кв. АДРЕСА_4 знаходиться за встановленими тамбурними дверима квартири АДРЕСА_3 . Двері закриті. Споживач кв. АДРЕСА_4 не має доступу до свого лічильника, про що складено акт про недопуск споживачем до вузла обліку. Копія вказаного акут долучена до листа. 
Допитана як свідок ОСОБА_4 вказала, що вона сусідка позивачки, проживає також на 8 поверсі по АДРЕСА_8 . З відповідачкою, власником кв. АДРЕСА_3 , бачилась пару разів, знає її наглядно. Вказала, що на поверсі 4 квартири: 3 квартири в одному коридорі загального користування і 1 квартира в окремому коридорі. Якраз кв. АДРЕСА_3 знаходиться в окремому коридорі. Лічильники електроенергії розміщені таким чином, в одному коридорі загального користування 2 лічильника і в іншому коридорі, напроти кв. АДРЕСА_10 лічильника електроенергії на кв. АДРЕСА_4 та на кв. АДРЕСА_3 . Вказала, що вільного доступу до загального коридору, де електролічильники на кв. АДРЕСА_4 та на кв. АДРЕСА_3 .немає, бо там стоять двері закриті на замок. Згоди встановлювати двері власники кв. АДРЕСА_3 ні у кого не питали, особисто у свідка також не запитували. Повідомила, що в кв. АДРЕСА_4 приходили електрики та хотіли перевірити лічильник, проте потрапити до нього не могли, бо двері закриті, ключа у позивачки від них немає. Майстри ходили по всіх квартирах та питали у кого є ключі від дверей, проте ключів ні у кого не було. Також приходив дільничний, вона писала йому письмові пояснення стосовно дверей на загальному коридорі, знає що поліцію викликала позивачка. Також позивачка їй повідомила про те, що наче ключі від дверей знаходяться у сусідки на 4-му поверсі. 
Відповідно до пункту 5.2.1 ПРРЕЕ електропостачальник має право на безперешкодний доступ до розрахункових засобів комерційного обліку (ЗКО) електричної енергії, що встановлені на об`єктах споживачів для візуального або автоматизованого знаття показань розрахункових ЗКО. Зауважили, що наразі ДТЕК вживають заходів для налагодження роботи автоматичної системи контролю обліку електроенергії (АСКОЕ) у будинку АДРЕСА_11 (а.с. 89-90).
За приписом статті 321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до частини першої статті 10 ЖК України, громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію.
Згідно зі статтею 24 ЖК України, для експлуатації державного і громадського житлового фонду створюються житлово-експлуатаційні організації, діяльність яких здійснюється на основі господарського розрахунку.
Відповідно до статті 1 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», спільне майно багатоквартирного будинку - це приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.
Згідно із пунктом 6 частини першої статті 7 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласники зобов`язані забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин.
Пунктом 1.4.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76 (далі - Правил) передбачено, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. 
Вказаними правилами визначено, що перепланування - до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.
Відповідно до п.п. 1.4.4 Правил перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.
Згідно із частиною першою статті 177 ЖК України громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, обережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і при домової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на садових клітках та в інших місцях загального користування.
Відповідно до статті 189 ЖК України, особи, винні у самовільному переобладнанні та переплануванні житлових будинків і жилих приміщень, несуть відповідальність згідно з законодавством.
Пунктом 1.4.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76 передбачено, що власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов`язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану. 
Розробку проектної документації на переустаткування і перепланування квартир необхідно здійснювати відповідно до вимог діючих будівельних норм і правил (СНіП 2.08.01-89 «Жилые здания», СНіП 2.04.08-87 «Газопостачання», ДБН А.2.2-3-97 «Склад, порядок розробки, узгодження і твердження проектної документації для будівництва» і інші) та погоджувати з місцевими органами державного нагляду.
Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, власники житлових приміщень зобов`язані дотримуватись нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки та не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, що порушують умови проживання громадян. Зокрема, встановлення відповідачем металевих дверей у коридорі загального користування порушує норми Правил пожежної безпеки України, які затверджені Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій № 126 від 19 жовтня 2004 року.
Аналіз вищенаведених положень закону дає підстави для висновку, що здійснивши самовільне, без згоди інших співвласників, перепланування коридору загального користування шляхом встановлення дверей, відповідач тим самим порушила права позивача як співвласника приміщень загального користування на безперешкодне користування своєю власністю.
Як встановлено під час судового розгляду, позивач не має ключа від спірних дверей, а отже не має безперешкодного доступу до лічильників обліку електроенергії. Відповідачем вказаного суду не спростовано.
Крім того, відповідачем не надано доказів отримання згоди інших мешканців будинку, зокрема, які проживають на 8-му поверсі, на встановлення таких дверей, а також доказів наявності та погодження проєктої документації щодо відповідних змін в місцях загального користування у відповідному будинку. 
Приписи-попередження, які були здійснені Керуючою компанію відповідачем виконані не були. 
Відповідно до положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про те, що самовільне встановлення відповідачем дверей в місцях загального користування (поза квартирному коридорі) суперечить вищенаведеним нормам чинного законодавства, відтак, відповідач зобов`язаний за власний кошт поновити планування вказаних місць загального користування. 
Також відповідачем не надано суду доказів того, що станом, зокрема на 10 червня 2026 року, спірні двері демонтовано відповідачем.
За умовами частини третьої статті 12, частини першої статті 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.
Згідно з вимогами статтей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в світлі наведених правових норм, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому задовольняє їх в повному обсязі.
Крім того, відповідно до приписів статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати позивача щодо сплати судового збору. 
Керуючись статтями 2, 10, 12, 13, 76-81, 89, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В:
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», про усунення перешкод у користуванні майном- задовольнити.
Зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у доступі ОСОБА_1 до засобу комерційного обліку електричної енергії шляхом здійснення за власний рахунок знесення (демонтажу) самовільно встановлених дверей із замком в проході біля квартири АДРЕСА_12 , через який здійснюється доступ до комерційного засобу обліку електричної енергії до квартири АДРЕСА_1 . 
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позову до суду в розмірі 1064,96 грн.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_9 . 
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, АДРЕСА_5 . 

Суддя К.В. Шаповалова