ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

04 травня 2026 року	Справа №160/29705/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сластьон А.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: 14.10.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань, в якій позивач просить суд:
-визнати протиправною бездіяльність Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань, щодо відмови у виплаті майору внутрішньої служби, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , старшому інструктору групи бойової та спеціальної підготовки №1 (м. Дніпро) воєнізованого формування «ЦИКЛОН» Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції додаткової грошової винагороди в розмірі 30 000 гривень щомісячно за період з 24.03.2022 - 24.05.2022;
-зобов`язати Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань, нарахувати та виплатити майору внутрішньої служби, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , старшому інструктору групи бойової та спеціальної підготовки №1 (м. Дніпро) воєнізованого формування «ЦИКЛОН» Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції додаткову грошову винагороду в розмірі 30 000 гривень щомісячно за період з 24.03.2022 - 24.05.2022, з урахуванням фактично виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідач не в повному обсязі здійснював нарахування та виплату йому передбаченої законом щомісячної додаткової грошової винагороди в період з 24.03.2022 до 24.05.2022. Позивач звернувся із відповідною заявою до відповідача, намагаючись урегулювати спір в досудовому порядку, проте йому було відмовлено. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом для захисту своїх порушених прав.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
29 жовтня 2025 року через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями поти заявлених позовних вимог. Зокрема, відповідач вказав, що розмір допомоги розраховувався пропорційно часу несення служби згідно з табелем обліку робочого часу. Просить врахувати висновок Верховного Суду в подібних правовідносинах, викладений у постанові від 15.08.2024 у справі №280/5806/22. З цих підстав просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майор внутрішньої служби, старший інструктор групи бойової та спеціальної підготовки №1 (м. Дніпро) перебував на службі у воєнізованому формуванні «ЦИКЛОН» Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції. 
Позивач виконував службові обов`язки на посаді старшого інструктора групи бойової та спеціальної підготовки №1 (м. Дніпро) воєнізованого формування «ЦИКЛОН» Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції.
Вважаючи, що у період з 24.03.2022 до 24.05.2022 йому не в повному обсязі нараховувалася додаткова винагорода, позивач звернувся із заявою від 01.09.2025 до Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про нарахування та виплату йому додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. щомісячно.
Листом від 25.09.2025 №3.3/1259-2025/С-1072 Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань проінформувало позивача, що відповідно до наказу Міжрегіонального управління від 25.05.2022 №117/ОС-22 ОСОБА_1 виплачена додаткова винагорода за період з 11.03.2022 до 25.04.2022 в сумі 20538, 64 грн. Розрахунок додаткової винагороди проведено з урахуванням вимог листа Міністерства юстиції України від 20.05.2022 №38144/16.3.2/32-22.
Відповідно до табелю обліку робочого часу та графіку несення служби позивач за період з 11.03.2022 до 25.04.2022 ніс службу 500,3 годин.
Згідно з наказом Міжрегіонального управління від 15.08.2022 №202/ОС-22 ОСОБА_1 виплачена додаткова винагорода за період з 26.04.2022 до 31.05.2022 в сумі 11493, 00 гривень.
Відповідно до табелю обліку робочого часу та графіку несення служби ОСОБА_1 за період з 26.04.2022 до 31.05.2022 ніс службу 283, 1 годин.
Не погоджуючись з діями відповідача в частині зменшення розміру додаткової винагороди пропорційно часу несення служби, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає таке.
Згідно з ст. 1-2, 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Відповідно до п. 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 259/2022 від 18.04.2022 року, № 341/2022 від 17.05.2022 року, № 573/2022 від 12.08.2022 року, № 757/2022 від 07.11.2022 року, № 58/2023 від 06.02.2023 року строк дії воєнного часу продовжувався.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. 
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Згідно з пунктом 5 Постанови №168 остання набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022.
Постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2022 №350, чинною з 24.03.2022, внесено зміни до пункту 1 постанови №168, доповнивши абзац перший після слів "та поліцейським" словами "а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої службу, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках програми "єПідтримка".
Розпорядженням КМУ від 06.03.2022 №204-р затверджено перелік адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування , які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми "єПідтримка".
Надалі постановою Кабінету Міністрів України №754 від 01.07.2022 до постанови КМУ №168 внесені зміни, якими в абзаці першому пункту 1 слова "які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка"" замінено словами "які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)".
Постанова Кабінету Міністрів України №754 набрала чинності з дня опублікування та застосовується з 01.06.2022.
Крім того, зазначеною постановою КМУ №754 від 01.07.2022 внесені зміни щодо порядку виплати додаткової винагороди, а саме: після слова «щомісячно» доповнено словами «(крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць)».
Постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року №793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168» (далі - Постанова №793) до Постанови №168 були внесені зміни, відповідно до яких: у пункті 1 в абзаці першому слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно» замінено словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць»; доповнено постанову пунктом 2-1 такого змісту: « 2-1. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.».
Згідно з пунктом 2 Постанови №793 указана постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
Наказом Міністерства юстиції України від 28 березня 2018 року №925/5 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України.
Пунктом 2 та 8 указаного Порядку визначено, що до складу грошового забезпечення входять: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія.
При виплаті грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення, належного за повний місяць, на кількість календарних днів цього місяця. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: допомога для оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти беззаперечного висновку, що особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, до яких відноситься позивач, мають право на додаткову винагороду в розмірі 30000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць.
Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 15.08.2024 у справі №280/5806/22.
Також, Верховний Суд у постанові від 06.04.2023 у зразковій справі №260/3564/22, залишеною без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2023, зазначив що зміст внесених постановою КМУ №793 змін до постанови КМУ №168 в частині визначення розміру додаткової винагороди «до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць» замість « 30000 гривень щомісячно» не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена урядом «пропорційність» із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця.
Повертаючись до обставин справи.
Позивач не спростовує факт нарахування та виплати додаткової винагороди за період з 24.03.2022 до 24.05.2022, проте вказує, що зазначена допомога виплачена в меншому розмірі, ніж визначено постановою КМУ №168.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу Міжрегіонального управління від 25.05.2022 № 117/ОС-22 ОСОБА_1 виплачена додаткова винагорода за період з 11.03.2022 до 25.04.2022 в сумі 20538, 64 грн. Відповідно до табелю обліку робочого часу та графіку несення служби позивач за період з 11.03.2022 до 25.04.2022 ніс службу 500,3 годин.
Сума додаткової винагороди становила 9296,07 гривень за період з 11.03.2022 до 31.03.2022 та 11242,57 гривень за період з 01.04.2022 до 25.04.2022 (без урахування компенсації ПДФО в сумі 3696,95 грн.).
Згідно з наказом Міжрегіонального управління від 15.08.2022 №202/ОС-22 ОСОБА_1 виплачена додаткова винагорода за період з 26.04.2022 до 31.05.2022 в сумі 11493, 00 гривень (без урахування компенсації ПДФО).
Відповідно до табелю обліку робочого часу та графіку несення служби ОСОБА_1 за період з 26.04.2022 до 31.05.2022 ніс службу 283,1 годин.
Отже, як вбачається з вищенаведеного, позивачу виплачувалась додаткова винагорода пропорційно робочого часу та графіку несення служби.
Позивач не оскаржив зазначені накази, а також не довів належними та допустимими доказами у межах розгляду цієї справи, що ним було відпрацьовано повний період з 24.03.2022 до 24.05.2022, що б давало право на отримання додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відповідач не допустив протиправну бездіяльність щодо ненарахування та невиплати позивачеві додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн, адже за період з 24.03.2022 до 24.05.2022 додаткова винагорода нарахована та виплачена позивачу за фактично відпрацьований період згідно з табелем обліку робочого часу.
Оскільки дії відповідача у спірних правовідносинах вчинено у відповідності до вимог Закону, суд не вбачає правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.
З огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд зазначає, що решта доводів та тверджень учасників справи, у контексті наведених правових вимог, не впливають на висновки суду за наслідком розгляду даної справи.
Розподіл судового збору не здійснюється.
Керуючись статтями 13, 14, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя А.О. Сластьон