Справа № 127/15119/26 
Провадження № 3/127/3168/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
"19" червня 2026 р.	м. Вінниця  	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романчук Р.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка має на утриманні неповнолітню дитину, 
за ч. 2 ст. 184 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 21.04.2026 року приблизно о 16 год. за адресою: вул. Київська, 68 в м. Вінниці, ОСОБА_1 ухилялася від виконання передбачених законом обов`язків по вихованню дитини, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, що спричинило те, що її неповнолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , намагався пошкодити замок до бомбосховища, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 184 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає. Сина виховує належним чином, слідкує за його навчанням, здійснює належний догляд за дитиною та займається вихованням дитини. Не погоджується з обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення. В протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, в яких саме її діях  виявилось ухилення від виконання її батьківських обов`язків або їх неналежне виконання. Так, формулювання порушення визначене в протоколі є неконкретизованим, тому що не зазначено які її дії кваліфіковано як порушення та коли вони вчинені. Вважає, що протокол щодо неї складено безпідставно, оскільки вона вживає всі можливі заходи для належного виховання сина, зокрема, син відвідує психолога, проходить відповідне лікування. Дій, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, не вчиняла. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП. Просила провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В судовому засіданні захисник Грицуляк Т.П. пояснив, що  ОСОБА_1  вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає. В протоколі про адміністративне правопорушення, не вказано, в яких саме діях  ОСОБА_1  виявилось ухилення від виконання її батьківських обов`язків або їх неналежне виконання. Крім того,  ОСОБА_1 не погоджується з обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення. Формулювання прапорушення визначене в протоколі є неконкретизованим, тому що не зазначено які саме дії кваліфіковано як порушення та коли вони вчинені. Вважає, що протокол складено безпідставно, оскільки  ОСОБА_1  вживає всі можливі заходи для належного виховання сина, зокрема, на даний час син відвідує психолога.  ОСОБА_1 реагує на звернення вчителів, адекватно реагує на зауваження, що свідчить про соціально свідому поведінку матері, що спростовує викладену в протоколі про адміністративне правопорушення інформацію щодо ухилення  ОСОБА_1  від виконання передбачених статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання сина. Вважає, що протокол щодо  ОСОБА_1  складено безпідставно, оскільки вона вживає всі можливі заходи для належного виховання сина. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП. Просив провадження у справі закрити за відсутністю в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення, суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з положеннями ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 21.04.2026 року приблизно о 16 год. за адресою: вул. Київська, 68 в м. Вінниці, ОСОБА_1 ухилялася від виконання передбачених законом обов`язків по вихованню дитини, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, що спричинило те, що її неповнолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , намагався пошкодити замок до бомбосховища, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 184 КУпАП.
Отже, в порушення ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначена суть адміністративного правопорушення, а саме не зазначена об`єктивна та суб`єктивна сторона правопорушення. Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.
Крім того, в порушення вимог ст. 256 КУпАП матеріали справи не містять доказів в підтвердження обставин вчинення правопорушення, а жоден із наданих суду доказів не підтверджує наявність у діях  ОСОБА_1  складу інкримінованого адміністративного правопорушення.
Суд зазначає, що відповідно до пункту 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).
Однак, на підтвердження вини  ОСОБА_1  у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, суду не надано належних та допустимих доказів вчинення  ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.
Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. ст. 245, 252 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Враховуючи обставини справи, письмові пояснення, дослідивши надані до суду докази, суд дійшов висновку, що в діях  ОСОБА_1   не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.
Суд не вбачає в діях  ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, як це визначено в ст. 9 КУпАП, а саме, протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.
Під час судового розгляду справи особа, щодо якої складено протокол, в своєму клопотанні факти, викладені в протоколі заперечила, пояснила, що правопорушення не вчиняла, оскільки не ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї неповнолітньої дитини, вживає всіх можливих заходів для належного виховання дитини. 
Суд зазначає, що матеріали справи не містять будь-яких доказів, що підтверджують вчинення  ОСОБА_1  правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, не здобуто таких доказів і під час судового розгляду справи.
За встановлених при розгляді справи обставин, суд трактує всі сумніви на користь особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення і, оцінивши вищенаведені докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що в діях  ОСОБА_1  відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, тому провадження в справі слід закрити.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284, 285 КУпАП, 
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Скаргу на постанову може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя