ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/4/26 

Суддя О.В. Конюх, розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Опттехторг» від 20.04.2026 щодо розподілу судових витрат, у справі
за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Опттехторг», 
м. Хмельницький 
до відповідача Публічного акціонерного товариства «Центренерго», смт. Козин Обухівського району Київської області, в особі Трипільської теплової електричної станції ПАТ «Центренерго», м. Українка Київської області, 
про стягнення 443 557,10 грн.

без виклику представників;
ВСТАНОВИВ:
рішенням Господарського суду Київської області від 13.04.2026 позов ТОВ «Опттехторг» задоволено частково.
20.04.2026 через систему «Електронний суд» представник ТОВ «Опттехторг» подав заяву, в якій просить стягнути з відповідача 25 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
До вказаної заяви додано
ордер серії АЕ №1459495 від 31.12.2025;
свідоцтво на право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №4250 від 22.04.2019;
лист керуючого партнера АО «Легал Партнерс Юкрейн»;
договір №15/2025 від 17.01.2025 про надання правничої допомоги;
акт від 15.04.2026 про надання правової допомоги,
а також докази направлення копії вказаної заяви відповідачу.
Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У судовому засіданні 13.04.2026 позивач до судових дебатів вказав, що докази понесених судових витрат буде подано суду в порядку та у строк, передбачені ч. 8 ст. 129 ГПК України.
Відповідно до статті 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. 
Частиною 3 статті 244 ГПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
22.04.2026 через систему «Електронний суд» представник відповідача подала клопотання вих.№10/2524 від 20.04.2026 про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, в якому просить суд відмовити позивачу у стягнення заявлених витрат на надання правничої допомоги у зв`язку з недоведеністю понесених таких витрат.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.05.2026 прийнято до розгляду заяву представника ТОВ «Опттехторг» від 20.04.2026 щодо розподілу судових витрат, постановлено заяву розглядати в порядку письмового провадження.
Цією ж ухвалою встановлено учасникам справи строк для подання додаткових пояснень, заперечень щодо поданої заяви – протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали.
Станом на 29.05.2026 додаткових пояснень, заперечень щодо поданої заяви до суду не надходило.
Розглянувши подані матеріали на підтвердження понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов таких висновків.
Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
За приписами ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. 
За змістом частини другої статті 126 ГПК України до витрат на професійну правничу допомогу належать розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката.
17.01.2026 між ТОВ «Опттехторг» (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Легал Партнерс Юкрейн» був укладений договір №15/2025 про надання правничої допомоги, за яким:
- клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, протягом 2025 року, а клієнт – прийняти і оплатити таку правничу допомогу та витрати, необхідні для виконання його доручень, на умовах, у порядку та строки, передбачені цим договором (п.1.1);
- для надання правничої допомоги клієнту, адвокатське об`єднання призначає, зокрема Кобеляцького Дмитра Миколайовича, адвоката, старшого партнера (п.1.4);
- за результатами надання правничої допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням правничої допомоги і її вартість (п.4.3);
- оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3 днів з моменту отримання клієнтом рахунку (п.4.1);
- даний договір укладений на строк до 31.12.2025 та набирає чинності з моменту його підписання (п.7.1);
- після закінчення строку дії договору, якщо сторони продовжують виконувати його умови, договір вважається поновленим на невизначений термін. При цьому кожна сторона має право його розірвати, попередивши про це іншу сторону за два місяці (п.7.3).
Разом із договором сторони підписати Додаток №1 Прайс-лист (розмір адвокатського гонорару при юридичному обслуговуванні без фіксованого гонорару).
За результатами наданих послуг 15.04.2026 сторони підписали акт про надання правової допомоги, за яким адвокатське об`єднання надало, а клієнт прийняв таку правову допомогу:
участь у суді першої інстанції по майновому спору (підготовка позовної заяви, підготовка до 3 необхідних процесуальних документів, участь у 1 підготовчому засіданні, 1 засіданні по суті) про стягнення з ПАТ «Центренерго» в особі Трипільської ТЕС суми штрафних санкцій у справі №911/4/26 (відповідно до п.6.8 додатку №1 до Договору про надання правової допомоги).
Загальна сума гонорару за надання правової допомоги становить 25 000,00 грн.
Крім того, на підтвердження наданих клієнту послуг, адвокат надав лист керуючого партнера АО «Легал Партнерс Юкрейн», в якому зазначено, що 30.12.2025 ТОВ «Опттехторг» звернулось до адвокатського об`єднання щодо стягнення з ПАТ «Центренерго» в особі Трипільської ТЕС суми штрафних санкцій за договором №13/61 від 14.09.2023. Клієнту було надана усна консультація із зазначеного питання, здійснено виїзд за місцем знаходження клієнта, підготовлено звернення до боржника, підготовлено претензію, підготовлено позовну заяву, прийнято участь у судових засіданнях по справі №911/4/26, підготовлено ряд процесуальних документів по справі.
Суд звертає увагу, що укладений між адвокатом і клієнтом договір та визначені у такому договорі суми гонорару не є безумовною підставою для стягнення таких сум на користь учасника справи, на користь якого було прийняте судове рішення.
Принцип невтручання у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом передбачає відсутність у суду повноважень будь-яким чином безпосередньо впливати на сторін договору та на укладення як договору в цілому, так і щодо його окремих положень.
Також суд не наділений повноваженнями втручатися у розрахунки між клієнтом та його адвокатом, не є стороною договірних відносин. 
Разом з тим, здійснюючи розподіл судових витрат, суд, хоч і враховує умови договору про надання правової допомоги та додаткові докази на підтвердження понесених учасником справи судових витрат, однак при такому розподілі керується виключно положеннями процесуального законодавства.
Процедура стягнення витрат на правову допомогу не може використовуватися як інститут безпідставного збагачення та як інститут покарання за недобросовісну процесуальну поведінку одного з учасників провадження, оскільки таке стягнення не переслідуватиме легітимну мету та не відповідає процесуальній суті передбаченої положеннями ГПК України компенсації таких витрат (постанова КГС ВС від 02.12.2025 у справі №910/18250/16 (910/33/24).
Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом. Вирішення питання розподілу судових витрат суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони ураховуючи як те, чи були вони фактично несені, так і оцінювати їх необхідність (постанова КЦС ВС від 23.10.2024 у справі №753/25081/21).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Стосовно того, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, вже висловлювалася Велика Палата Верховного Суду (пункт 21 додаткової постанови від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 підтримала цей висновок.
Суд розглянув доводи відповідача про недоведеність судових витрат, у зв`язку з чим відповідач просив суд відмовити у їх стягненні.
Перш за все, суд зазначає, що долучений позивачем лист керуючого партнера носить лише інформаційний характер, не є первинним документом до договору та не можу бути безумовним доказом понесених позивачем судових втрат.
До того ж, суд частково погоджується із доводами відповідача, про те, що наведені в листі послуги не підтверджені доказами, зокрема послуга з виїзду за місцем знаходження клієнта.
Крім того, долучена до матеріалів справи претензія №1402 від 14.12.2023, стосується сплати основної заборгованості та подавалась в межах попереднього позову у справі №911/158/24.
Щодо доводів відповідача про те, що у підписаному акті про надання правничої допомоги від 15.04.2026 відсутній перелік наданої правничої допомоги, то суд звертає увагу відповідача на висновки, викладені ВП ВС у постанові від 16.11.2022 у справі 922/1964/21, за якими Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення, – визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Суд зазначає, що при вирішенні питання щодо розподілу заявлених стороною судових витрат, суд оцінює подані докази комплексно досліджуючи дії сторони протягом усього розгляду справи, а тому суд погоджується, що позивач дійсно поніс витрати на правничу допомогу.
Однак, здійснивши аналіз заявленого позивачем розміру витрат на правничу допомогу у співвідношенні із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, суд встановив, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданими адвокатом обсягом послуг, втраченим ним часом на надання таких послуг та не відповідають критерію розумної необхідності.
Суд звертає увагу, що адвокат Кобеляцький Д.М. був представником ТОВ «Опттехторг» у справі №911/158/24, в якому стягувалась сума основного боргу за спірним договором з відповідача ПАТ «Центренерго» в особі Трипільської ТЕС. У вказаній справі уже досліджувався спірний договір про закупівлю (поставку) товарів №13/61 від 14.09.2023, встановлювались відповідні обставини та надавалась правова оцінка цим обставинам. Відтак, враховуючи, що позов у справі №911/4/26 поданий виключно з метою стягнення з відповідача процентів річних, інфляційних втрат та пені за прострочення виконання зобов`язання, яке уже було предметом розгляду у суді, адвокат був обізнаний із усіма матеріалами та обставинами справи, відтак витратив значно менше часу для формування позиції у справі та здійснення розрахунків.
Суд вважає суму судових витрат позивача на правову допомогу в розмірі 15 000,00 грн. розумно необхідною, доведеною, домірною та обґрунтованою, тому саме така сума належить до включення до судових витрат по справі та розподілу між сторонами відповідно до ст. 129 ГПК України.
З огляду на викладене, суд включає до судових витрат по справі витрати позивача на професійну правову допомогу в сумі 15 000,00 грн., та покладає на відповідача відшкодування позивачу вказаних витрат пропорційно задоволеним вимогам та пропорційно сумі, на яку розмір пені зменшено судом, а саме у сумі 14 890,77 грн.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 232-236, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд 
ВИРІШИВ:
1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Опттехторг» від 20.04.2026 щодо розподілу судових витрат задовольнити частково.
2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (08711, Київська обл., Обухівський район, смт. Козин, вул. Рудиківська, буд. 49, ідентифікаційний код 22927045) в особі Трипільської теплової електричної станції ПАТ «Центренерго» (08720, Київська обл., м. Українка, вул. Промислова, 1, ідентифікаційний код 00131334)
на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Опттехторг» (29016, Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. Львівське Шосе, буд.14/1, ідентифікаційний код 44956347)
14 890,77 грн. (чотирнадцять тисяч вісімсот дев`яносто гривень сімдесят сім копійок) витрат на професійну правничу допомогу.
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
3. У задоволенні решти вимог заяви відмовити.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Конюх