ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" травня 2026 р. Справа№ 911/902/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Корсака В.А.
суддів: Алданової С.О. 
Євсікова О.О. 

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Шторм» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції 
за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Делів Ойл»
на рішення Господарського суду Київської області від 01.07.2025, повний текст якого складено та підписано 27.08.2025
у справі №911/902/25 (суддя Подоляк Ю.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Делів Ойл»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Шторм»
про стягнення коштів,
В С Т А Н О В И В:
Рух справи

14.03.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю «Делів Ойл» звернулося до Господарського суду Київської з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Шторм» про стягнення 881 951,51 грн заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором поставки пального від 20.09.2022 №04-ДТ-22 щодо здійснення повного розрахунку за передане дизельне паливо згідно видаткової накладної від 20.09.2022 № 5 у встановлений договором строк.
Рішенням Господарського суду Київської області від 01.07.2025 у справі №911/902/25 у позові відмовлено повністю.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2025 апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення Господарського суду Київської області від 05.09.2025 у справі №911/911/25 залишено без змін.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2026 апеляційну скаргу залишено без задоволення, залишено без змін.

Короткий зміст заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції 

У відзиві на апеляційну скаргу від 06.11.2025 відповідач повідомив, що він очікує понести витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції за розгляд цієї справи у розмірі 12 500,00 грн. 
На підтвердження понесених витрат, Позивачем долучено копії таких доказів:
- договору про надання правової допомоги №51 від 02.11.2023;
- додатку №1 від 02.11.2023 до договору;
- додаткової угоди від 21.03.2025;
- акта надання послуг №158 від 27.10.2025;
- рахунку на оплату №159 від 27.10.2025;
- квитанції від 03.11.2025.

Узагальнені доводи та заперечення Позивача

Позивач письмових заперечень щодо заяви Відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у до суду апеляційної інстанції не подав. 

Джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті додаткової постанови

За приписами пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини першої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з частиною другою статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).
Згідно з частиною четвертою статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 ГПК України).
Частиною восьмою статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи
Аналогічний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.
Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Такий висновок міститься в п.21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та в п.5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West" проти України").
Тобто, нормами процесуального законодавства передбачені такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (пункти 33- 34; 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Фактичні обставини, що встановлені судом за результатами розгляду заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції

Як вже було зазначено, У відзиві на апеляційну скаргу від 06.11.2025 відповідач повідомив, що він очікує понести витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції за розгляд цієї справи у розмірі 12 500,00 грн (гонорар).
На підтвердження понесених витрат, Позивачем долучено копії таких доказів:
- договору про надання правової допомоги №51 від 02.11.2023;
- додатку №1 від 02.11.2023 до договору;
- додаткової угоди від 21.03.2025;
- акта надання послуг №158 від 27.10.2025;
- рахунку на оплату №159 від 27.10.2025;
- квитанції від 03.11.2025.
За результатами дослідження цих доказів колегією суддів встановлено наступне. 

02.11.2025 між відповідачем (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «КОНСЕНСУС» (Виконавець) укладено Договір про надання правової допомоги №51, за змістом якого Виконавець надає Клієнту та його посадовим особами правову допомогу, а Клієнт приймає і оплачує її в повному обсязі.
У 6-му розділі цього Договору сторони домовились, що Вартість правової допомоги Виконавця за цим Договором визначається в Додатку 1 до Договору. Оплата проводиться протягом 3-х днів з дати виставлення рахунку. Сума, вказана в п.6.1. даного Договору є гонораром Виконавця за надання правової допомоги.
Згідно Акту надання послуг №158 від 27.10.2025 відповідачу надана правнича допомога на суму 12 500,00 грн за складання та подання відзиву на апеляційну скаргу, а також за участь у судовому засіданні. 
Акти підписано сторонами без претензій і зауважень. 
На виконання вимог Договору відповідачем виставлено рахунок на оплату послуг.
Отже, витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем в суді апеляційної інстанції складають 12 500,00 грн (гонорар). 

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду заяви

З огляду на викладені обставини, колегія суддів зазначає, що відповідно до наданих позивачем доказів на підтвердження понесених витрат, такі належним чином підтверджуються матеріалами справи. 
Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, Позивач оскаржив рішення суду першої інстанції, яке суд апеляційної інстанції залишив без змін. 
Адвокатом Відповідача подано до суду відзив на апеляційну скаргу Позивача, який складено відповідно до вимог ст. 263 ГПК України з урахуванням обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги. Також, адвокатом Відповідача взято участь у судових засіданнях під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
Заперечень щодо заяви Відповідача Позивачем не надано. Колегією суддів встановлено, що на виконання вимог ч. 9 ст. 80, ч. 8 ст. 129 ГПК України Відповідачем скеровано Позивачу копію заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, на підтвердження чого додано відповідні докази. 
Колегія дійшла висновку, що заявлені Відповідачем витрати на професійну правничу допомогу повною мірою відповідають обсягу наданих адвокатом послуг крізь призму критеріїв розумності, співмірності, встановлення їхньої дійсності, необхідності та не є надмірними. 
Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні позову, витрати на правничу допомогу покладаються на Позивача.
Отже, враховуючи положення статей 86, 123, 126, 129, 244 ГПК України, дослідивши докази, надані Відповідачем на підтвердження судових витрат, зважаючи на фактичний об`єм виконаних послуг, наданих адвокатом, вчасність подання відзиву та врахування його судом, беручи до уваги принципи диспозитивності та змагальності господарського судочинства, критерії реальності, співмірності та розумності судових витрат, а також результати перегляду справи в апеляційному порядку, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви в розмірі 12 500,00 грн. 
Керуючись ст.ст. 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
УХВАЛИВ:
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Шторм» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у справі №911/902/25 задовольнити. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Делів Ойл» (01033, місто Київ, вул. Прахових Сім`ї, будинок 58/10; ЄДРПОУ 44164605) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Шторм» (09117, Київська обл., Білоцерківський р-н, м. Біла Церква, б. Олександрійський, буд. 101; ЄДРПОУ 41555029) 12 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції. 
Господарському суду Київської області видати відповідний наказ. 
Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції. 
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України. 

Головуючий суддя В.А. Корсак 

Судді С.О. Алданова

О.О. Євсіков