КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
03680 м. Київ , вул. Солом`янська, 2-а 

Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/1178/2025 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року м. Київ
Справа № 381/477/24

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді-доповідача Ящук Т.І., 
суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2024 року, ухвалене у складі судді Соловей Г.В., 
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

В січні 2024 року позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову посилався на те, що 27.12.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу кредитні кошти. В свою чергу, позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним.
19.07.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передало, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло право вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а відповідач кредит за договором у повному обсязі не повернув, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту в розмірі 51 859 грн. 65 коп. та судові витрати по справі.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2024 року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 2743109 від 27.12.2021 року у розмірі 51 859 грн. 65 коп., що складається з: заборгованості за основною сумою боргу - 11 500 грн, заборгованості за процентами - 40 359 грн. 65 коп., та витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн.
Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовної заяви в частині стягнення відсотків не більше ніж тіло кредиту, посилаючись його незаконність, необґрунтованість, порушення норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. 
Зазначає, що не заперечує факту отримання кредитних коштів у розмірі 11 500 грн., проте не погоджується з розміром нарахованих процентів за кредитним договором, з огляду на наступне.
Вказує, що відповідачем 01 червня 2020 року було укладено договір з ТОВ «Лінеура України» на суму 6000 грн. На виконання вимог договору відповідачем було сплачено тіло кредиту у розмірі 6000 грн. За умовами договору процентна ставка мала бути за зниженою ставкою 3,65 %, що становить 6009 грн., за стандартною ставкою 693,50% у розмірі 7710 грн., але банк в порушення умов договору збільшив процентну ставку до 10169, 67% річних.
Крім того, суд не взяв до уваги висновки Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 де зазначено, що Умови та Правила не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» - Летун Л.В. просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду - залишити без змін.
Вказує на те, що позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував штрафних санкцій до відповідача. Всі нарахування за порушення кредитних зобов`язань здійснювались виключно первісними кредиторами. Відтак, ТОВ «ФК «ЄАПБ» просив суд стягнути із відповідача ту заборгованість за кредитним договором, яка була нарахована первісним кредитором за неналежне виконання взятих на себе позичальником зобов`язань.
Зауважує, що відповідач не надав суду першої інстанції належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості перед позивачем. При цьому, суд при розгляді вказаної справи взяв до уваги, що відповідач користувався вказаними коштами, що стверджується матеріалами справи, тобто використовував їх на власний розсуд, а тому вважав, що відповідач знав, що кошти взяті в борг та підлягають поверненню на умовах визначених позивачем, які до того ж самим відповідачем не оспорювались та не заперечувались, як і не спростовано наявності боргу та не наведено власного контррозрахунку, відтак поданий позивачем розрахунок суми боргу суд вважає правильним та таким, що достовірно підтверджує наявну заборгованість відповідача перед позивачем.
З висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог колегія суддів погоджується, вважає їх обґрунтованими, і такими, що відповідають матеріалам справи та нормам матеріального права з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 512 ЦК України, передбачено можливість зміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За правилом ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 27 грудня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2743109 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
За умовами п.1.2 договору відповідачу надано кредит в сумі 11 500 грн. на умовах строковості, зворотності на платності, а клієнт, в свою чергу, зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до п. 1.3, договору строк кредиту 360 днів, що може бути змінений (у бік зменшення), в порядку та на умовах визначених п.4.2 договору.
Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що клієнт виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі.
Згідно з п.1.4 стандартна процента ставка становить 1,99% в день та застосовується: - у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору.
Знижена процентна ставка становить 0,6% в день та застосовується відповідно до викладених у цьому пункті умов.
Відповідно до п.1.5, 1.6 договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 10 169,67 % річних, за зниженою ставкою 10 169,67% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 93 886 грн., за зниженою ставкою 89 080 грн. 15 коп. (а.с. 6-12).
Відповідно до додатку № 1 від 27 грудня 2021 року до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2743109 від 27 грудня 2021 року, розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит в період з 27.12.2021 по 22.12.2022 року сума кредиту за договором складає 11 500 грн., чиста сума кредиту - 89 080 грн. 15 коп., реальна річна процентна ставка складає 10169,67 % (а.с.15).

19 липня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №19072023, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором та боржниками.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №19072023 від 19 липня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №2743109 в розмірі 51 859 грн. 65 коп. грн, з яких: 11 500 грн. заборгованість по основному боргу, 40 359 грн 65 коп. - заборгованість по відсоткам (а.с.20).
З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2743109 від 27 грудня 2023 року за період з 19 липня 2023 року по 31 грудня 2023 року вбачається, що непогашена заборгованість за даним кредитним договором складає 51 859 грн 65 коп., з яких: 11 500 грн заборгованість по основному боргу, 40 359 грн. 65 коп. - заборгованість по відсоткам.
Із даного розрахунку вбачається, що нарахування будь-яких штрафних санкцій, в тому числі пені, не здійснювалось.
Згідно зі свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №624024, Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є юридичною особою зареєстрованою в передбаченому Законом порядку, види фінансових послуг, які має право здійснювати фінансова компанія, - факторинг.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Укладений кредитний договір №2743109 від 27 грудня 2021 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту підписано електронним підписом ОСОБА_1 27 грудня 2021 шляхом використання одноразового ідентифікатора Р006, який був надісланий на номер телефону відповідача.
Підписуючи договір, відповідач підтвердив, що в чіткій та зрозумілій формі отримав інформацію, передбачену ч. 2 ст. 12 Закону «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також інформацію щодо своїх прав та обов`язків згідно з Законом України «Про захист прав споживачів» та Законом України «Про захист персональних даних».
Підписавши договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідач підтвердив, що він ознайомився, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства, а також отримав від товариства до укладення цього договору інформацію, що передбачена ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилами ч. 8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Договір, укладений між сторонами в електронній формі, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між відповідачем та первісними кредиторами не було б укладено.
Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 14.06.2022 року у справі №757/40395/20-ц, від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19, від 07.10.2020 року у справі №127/33824/19, від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18.
На підставі зазначеного, вказаний кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом, наявність якого разом з електронним підписом первісного кредитора підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх, є доведеним факт укладення між сторонами кредитного договору, та про те, що позичальник всі умови договору цілком зрозумів та своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умовах договору.
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 не заперечує факту отримання кредитних коштів та погоджується з рішенням суду в частині стягнення тіла кредиту, однак заперечує проти нарахування та стягнення процентів у розмірі більшому, ніж тіло кредиту.
Проте такі доводи апеляційної скарги колегія суддів відхиляє, оскільки вони суперечать умовам кредитного договору та нормам матеріального права.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № 2743109 від 27.12.2021 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту, нарахування процентів за користування кредитом проводилось наступним чином:
- у період з 27.12.2021 року по 25.01.2022 року - за ставкою 0,6% в день , тобто по 68 грн. 66 коп. у день;
- у період з 27.01.2022 року по 24.02.2022 року - за ставкою 1,99 % у день, тобто по : 11 500 х 1,99% = 228 грн. 85 коп. у день;
- з 25.02.2022 року по 25.04.2022 року - проценти не нараховувались;
- з 26.04.2022 року по 24.10.2022 року - за ставкою 0,99 % у день, тобто по : 11 500 х 0,99% = 113 грн. 85 коп. у день;
- з 25.10.2022 року по 22.12.2022 року - за ставкою 1,99% у день, тобто по 228 грн. 85 коп. у день.
26 січня 2022 року нараховані проценти за користування кредитом на суму 2059 грн. 80 коп. були сплачені позичальником у повному обсязі.
Згідно з п.1.4 договору стандартна процента ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору.
Знижена процентна ставка становить 0,6% в день та застосовується відповідно до наступних умов.
Якщо клієнт до 26.01.2022 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, у зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою.
У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від товариства користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших клієнтів які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, клієнт розуміє та погоджується, що застосування стандартної процентної ставки без знижки не може вважати зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення клієнта, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки, а можливість отримання індивідуальної знижки забезпечена для клієнта лише як для учасника програми лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування передбачених цим договором.
Відповідно до п.1.5, 1.6 договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 10 169,67 % річних, за зниженою ставкою 10 169,67% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 93 886 грн., за зниженою ставкою 89 080 грн. 15 коп. (а.с. 6-12).
Відповідно до додатку № 1 від 27 грудня 2021 року до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2743109 від 27 грудня 2021 року, розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит в період з 27.12.2021 по 22.12.2022 року сума кредиту за договором складає 11 500 грн., чиста сума кредиту - 89 080 грн. 15 коп., реальна річна процентна ставка складає 10169,67 % (а.с.15).
Як вбачається з таблиці обчислення вартості кредиту та умов нарахування процентів, викладених у пункті 1.4 договору, умовами договору передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за стандартною ставкою - 1,99% у день протягом усього періоду кредитування , тобто протягом 360 днів. 
У зв`язку з цим сума нарахованих процентів за стандартною ставкою ( 1,99% у день) за кожні 30 днів становить 6865 грн. 50 коп.: 11 500 х 1,99% х 30 днів = 6865 грн. 50 коп. 

Зі змісту пункту 1.4 договору вбачається, що якщо клієнт до 26.01.2022 (включно) сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, тобто 2059 грн. 65 коп., то клієнт як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, у зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою.
З вказаного слідує, що у разі оплати зазначеної суми - 2059 грн. 65 коп. до 26 січня 2022 року розмір процентів за перші 30 днів користування кредитом буде перераховано за ставкою 0,6 % у день, тобто : 11 500 грн. х 0,6% х 30 днів = 2070 грн. 
Саме тому умовами п.1.6.1 договору визначено, що орієнтовна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 93 886 грн., тобто: тіло кредиту 11 500 грн. + проценти за користування кредитом : 11 500 грн. х 1,99% х 360 днів= 82 386 грн.
Умовами п. 1.6.2 договору визначено що загальна вартість кредиту за заниженою ставкою становитиме 89 080 грн. 15 коп., тобто : тіло кредиту 11 500 грн. + проценти за користування кредитом : ( 11 500 грн. х 1,99 % х 330 днів) + ( проценти за перші 30 днів на суму 2059 грн. 65 коп.) = 11 500 + 75 520 грн. 50 коп. + 2059 грн. 65 коп. = 11 500 + 77 580 грн. 15 коп. = 89 080 грн. 15 коп. 
З розрахунку заборгованості вбачається , що дійсно 26 січня 2022 року відповідачем було сплачено передбачену графіком суму процентів у розмірі 2059 грн. 65 коп., у зв`язку з чим саме така сума процентів була нарахована йому за перші 30 днів користування кредитом, тобто за зниженою процентною ставкою 0,6% у день. 
Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо ненарахування процентів за заниженою процентною ставкою колегія суддів відхиляє, оскільки розрахунком заборгованості підтверджено, що нарахування процентів за користування кредитом за заниженою процентною ставкою відбулось у чіткій відповідності до умов договору: «розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою».
У подальшому нарахування процентів було здійснено за стандартною процентною ставкою, передбаченою умовами договору, - 1,99 % у день, за винятком періоду з 24 лютого 2022 року по 25 квітня 2022 року, коли проценти взагалі не нараховувались, а у період з 26 квітня 2022 року по 24 жовтня 2022 року ( тобто протягом 6 місяців) - проценти за користування кредитом нараховані за ставкою 0,99% у день.
З викладеного вбачається, заявлена позивачем до стягнення сума процентів за користування кредитом у розмірі 40 359 грн. 65 коп. нарахована за погодженою ( а за 6 місяців - за меншою - 0,99 %) процентною ставкою виключно в межах визначеного договором 360-денного строку, є значно меншою за суму процентів - 77 580 грн. 15 коп., на сплату яких погодився відповідач, укладаючи договір.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (оспорюваний правочин визнаний судом недійсним).

Посилання в апеляційній скарзі на умови договору № 794406 від 01.06.2020 року колегія суддів вважає безпідставними, оскільки у даній справі стягнення заборгованості проводиться на підставі договору № 2743109 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27 грудня 2021 року.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем доведено неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором № 2743109 від 27 грудня 2021 року в розмірі 51 859 грн. 65 коп., з яких: 11 500 грн заборгованість по основному боргу, 40 359 грн. 65 коп. - заборгованість по відсоткам.
Доводи апеляційної скарги про те, що стягнення заборгованості по відсотках проведено в порушення норм чинного законодавства, не заслуговують на увагу, оскільки нарахування відсотків за користування кредитними коштами за наданим відповідачу кредитним договором № 2743109 від 27 грудня 2021 року, здійснено відповідно до умов вказаного кредитного договору, з якими відповідач погодився при їх укладенні.
Таким чином, встановивши факт укладення кредитного договору, отримання відповідачем коштів та перехід права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ», суд першої інстанції надав належну оцінку зібраним у справі доказам та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову. Суд правильно визначив, що нарахування процентів проведено відповідно до умов, на які позичальник погодився при підписанні договору, а відповідачем не надано жодних доказів, які б спростовували розрахунок або підтверджували повернення коштів. Власних контррозрахунків щодо неправильного нарахування відсотків за користування кредитними коштами згідно кредитного договору стороною відповідача не надано.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка наявним у матеріалах справи доказам, доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду не спростовують, а тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не вбачається.
За правилами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374 -375, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2024 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України. 

Суддя - доповідач: Ящук Т.І. 

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.