ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/15713/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Плахтій Н.Б.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Луцької міської ради (далі – відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 (далі – третя особа, ОСОБА_2 ) про визнання протиправним та скасування рішення постійної комісії Луцької міської ради з питань земельних відносин та земельного кадастру, що оформлене протоколом №84 від 27.10.2025 щодо відмови в наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності без згоди іншого землекористувача; зобов`язання Луцьку міську раду надати дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 0710100000:34:066:0142, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , без погодження схеми поділу із співорендарем ОСОБА_2 . 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі рішення Луцької міської ради від 29.12.2020 №3/98 «Про надання громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на умовах оренди земельної ділянки для будівництва та обслуговування складських приміщень на АДРЕСА_1 », 11.03.2021 між Луцькою міською територіальною громадою, від імені якої діє Луцька міська рада (орендодавець), та громадянами ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (орендарі) було укладено договір оренди землі з кадастровим номером 0710100000:34:066:0142, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Загальна площа земельної ділянки - 0,1640, з яких частка ОСОБА_1 - 18/100, що становить 0,0295 га, частка ОСОБА_3 - 57/100, що становить 0,0935 га, частка ОСОБА_4 - 25/100, що становить 0,0410 га.
Вказаний договір укладено строком на 10 років.
Актом визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 03.02.2021 відведено в натурі земельну ділянку, яка виділена громадянам ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Межі відведення земельної ділянки закріплені на місцевості металевими знаками та передані вказаним громадянам.
Оскільки, згідно з інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно до ОСОБА_2 перейшло право власності на 82/100 частки об?єкта нерухомого майна (склад), які належали громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , 15.02.2022 було здійснено державну реєстрацію переходу права оренди вказаної земельної ділянки комунальної власності від громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до громадянина Пашкетника ОСОБА_6 .
Супровідним листом №1.1-30/3340 від 05.09.2022 виконавчий комітет Луцької міської ради повідомив позивача про автоматичний перехід права оренди на земельну ділянку на АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 .
Водночас, за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на 18/100 часток складу /літер Б-1/, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме приміщення, яке позначене у технічному паспорті Б-1, склад, площею 68,8 кв.м.; у спільному користуванні - рампа.
Згідно із викопіювання з генерального плану міста Луцьк, поруч з складськими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 , значиться дорога, яка перебуває в загальному користуванні. ОСОБА_2 до своїх складських приміщень проїжджав саме вказаною дорогою.
Дорога повз територію складських приміщень, які належать ОСОБА_1 (9-A/1), не значиться, однак ОСОБА_2 самовільно облаштував там дорогу шляхом насипання на неї щебеню без погодження таких дій із ОСОБА_1 .
Такі самовільні дії ОСОБА_2 перешкоджають ОСОБА_1 повноцінно користуватися складським приміщенням.
Саме це стало підставою для того, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про виділ в натурі частки нежитлового приміщення та припинення права спільної часткової власності на майно.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.10.2025 у цивільній справі №161/10113/24 затверджено мирову угоду щодо умов виділення кожному з них в натурі частки нерухомого майна, а саме: складу /літера Б-1/, що знаходиться в АДРЕСА_1 , надалі «Склад» та припинення права спільної часткової власності.
На підставі заяви ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав внесено відомості про реєстрацію права власності на склад, загальною площею 68.8 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_2 .
На замовлення ОСОБА_1 ПП «Луцькземресурс» розроблено схему розподілу земельної ділянки з кадастровим номером 0710100000:34:066:0142, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .
На адресу ОСОБА_2 було надіслано лист щодо погодження схеми поділу земельної ділянки з кадастровим номером 0710100000:34:000;0142, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , однак відповіді на вказаний лист не отримано.
З метою вирішення цього питання в позасудовому порядку та надання згоди на виготовлення технічної документації із поділу земельної ділянки ОСОБА_1 звертався до Луцької міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності з кадастровим №071010000034:066:0142, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Однак, йому було повідомлено, що для розгляду Луцькою міською радою питання надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об?єднання земельних ділянок комунальної власності на АДРЕСА_1 , орендарям земельної ділянки площею 0,1640 га з кадастровим номером 071010000034:066:0142 або їх представникам необхідно спільно надати особисто або надіслати в департамент «Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку» Луцької міської ради або у філії департаменту документи, вказані у формулярі заяви Ф-01/ІК-212/6.3/04.
Згодом, ОСОБА_1 письмово звертався до ОСОБА_2 із пропозицією щодо спільного подання вказаних документів до «Центру надання адміністративних послуг у місті Луцьку». Однак, така заява третьою особою залишена поза увагою.
Враховуючи, що іншим співорендарем земельної ділянки ОСОБА_2 не погоджено схему поділу земельної ділянки, ОСОБА_1 повторно звернувся до Луцької міської ради із заявою про винесення питання про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 0710100000:34:066:0142, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 без згоди іншого співорендаря.
Згідно витягу з протоколу №84 від 17.10.2025 засідання постійної комісії міської ради з питань земельних відносин та земельного кадастру слідує, що комісія за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 рекомендувала заявнику для вирішення даного питання звернутися до суду.
Позивач вказує, що у цій справі спір стосується розгляду органом місцевого самоврядування клопотання позивача про надання згоди на поділ сформованої земельної ділянки, на якій розташований об?єкт нерухомого майна, що є власністю позивача без погодження схеми поділу із суміжним користувачем.
Поділ та об?єднання земельних ділянок за свою суттю фактично є формуванням нової чи нових земельних ділянок, що передбачає певну процедуру щодо надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об?єднання земельних ділянок, його погодження та затвердження в порядку, встановленому Земельним кодексом України (далі – ЗК України), який, своєю чергою, визначає вичерпний перелік підстав для відмови у наданні такого дозволу, зокрема: невідповідність місця розташування об?єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
У той же час, відповідач одне із передбачених законодавцем рішень у спосіб встановлений законом (питання регулювання земельних відносин вирішується виключно на пленарних засіданнях ради) не прийняв. Тобто, має місце факт ухилення суб?єкта владних повноважень від виконання покладених на нього законодавством обов?язків.
Позивач звертає увагу суду, що у вищезазначеному протоколі постійної комісії Луцької міської ради з питань земельних відносин та земельного кадастру відсутнє безпосереднє/конкретне зазначення прийнятого за результатом розгляду заяви рішення. При цьому, відповідач фактично відмовив позивачу в наданні дозволу на розроблення технічної документації щодо поділу земельної ділянки комунальної власності без згоди іншого користувача та рекомендував звернутися заявнику до суду. 
З огляду на вищевказане позивач просить позов задовольнити.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 26.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.43).
В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а.с.48-51) відповідач позов не визнав, та в обґрунтування такої позиції вказав, що у серпні 2025 року на адресу Луцької міської ради надійшла заява від 07.08.2025 Вих. №07-08/01 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності», підписана представником ОСОБА_1 адвокатом Кінах Я.В.
В цій заяві адвокат Кінах Я.В. просила розглянути на найближчому пленарному засіданні сесії Луцької міської ради заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 0710100000:34:066:0142, що розташована за адресою: м.Луцьк, вул.Підгаєцька, 9-а, а також вирішити питання про внесення змін (переукладення) до договору оренди землі від 11.03.2021, укладеного між Луцькою міською радою та громадянам Бойком Е.О., Філярчуком В.К., ОСОБА_7 .
На підтвердження повноважень до заяви було додано копію свідоцтва про надання права на зайняття адвокатською діяльністю та ордер на надання правничої допомоги.
Інших документів на підтвердження повноважень адвокат не надавав.
У відповідь на вказану заяву відповідача листом від 22.08.2025 №1.1-20/4845/2025 повідомив, що адвокатський ордер чи договір про надання правової допомоги не є документом, який надає право представнику на подання заяви про вчинення правочину, зокрема щодо надання в користування земельної ділянки комунальної власності, а тому для розгляду Луцькою міською радою відповідної заяви від імені громадянина ОСОБА_1 така заява має бути підписана та подана особисто ним або представником, який має нотаріально посвідчену довіреність.
На думку представника відповідача, змістовний аналіз норм Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дає підстави стверджувати, що цим Законом не визначено такого виду адвокатської діяльності як представництво фізичних осіб в органах місцевого самоврядування. Відповідно ордер не може посвідчувати повноваження адвоката на підписання та подання до органу місцевого самоврядування від імені клієнта заяв із земельних питань. Цей документ наділяє адвоката лише правом на складення таких заяв.
Крім того, відповідно до рішення Луцької міської ради від 30.04.2025 №74/99 «Про затвердження переліку адміністративних послуг» надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об?єднання земельних ділянок комунальної власності на території міста Луцька є адміністративною послугою.
При цьому, з урахуванням норм частини другої статті 32 Закону України «Про адміністративну процедуру» ордер на надання правової допомоги не надає адвокату повноваження на подання заяви від імені клієнта про надання адміністративної послуги, у даному випадку - дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності та перекладення у зв?язку з цим договору оренди. Такі повноваження можуть підтверджуватися довіреністю, посвідченою нотаріально.
Оскільки адвокатом Кінах Я.В. до заяви від 07.08.2025 Вих. №07-08/01 не було додано належних документів на підтвердження повноважень представника, то не було законних підстав для розгляду цієї заяви на сесії Луцької міської ради. 
Також представник відповідача зазначає, що 02.10.2025 до відділу звернень міської ради від адвоката Кінах Я.В. надійшла заява від 26.09.2025 Вих. №26-09/01 з проханням розглянути на постійній комісії Луцької міської ради з питань земельних відносин та земельного кадастру питання про надання громадянину ОСОБА_1 дозволу розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності кадастровим номером 0710100000:34:066:0142, розташована за адресою: м.Луцьк, вул.Підгаєцька, 9а.
27.10.2025 постійна комісія Луцької міської ради з питань земельних відносин та земельного кадастру рекомендувала заявнику для вирішення зазначеного питання звертатися до суду.
Представник відповідача вказує, що у даному випадку комісія не приймала жодних рішень, а надала рекомендацію, яка відображена в протоколі засідання комісії від 27.10.2025 № 84. Ця рекомендація носить лише рекомендаційний характер та не породжує для позивача жодних правових наслідків, не є підставою для виникнення у нього будь-яких прав та обов?язків. 
Заперечуючи проти позовної вимоги зобов`язального характеру представник відповідача зазначає, що у зв?язку з переходом права власності на нерухоме майно від ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2 до останнього автоматично в силу закону перейшло право оренди земельної ділянки, кадастровий номер 0710100000:34:066:0142. 15.02.2022 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано відповідні зміни.
Таким чином, для прийняття Луцькою міською радою, як власником земельної ділянки, кадастровий номер 0710100000:34:066:0142, рішення про її поділ, потрібна згода всіх користувачів (орендарів) цієї ділянки.
За відсутності такої згоди здійснити поділ земельної ділянки неможливо.
Оскільки ОСОБА_2 як орендар земельної ділянки не надавав згоди на її поділ, отже задоволення вказаної позовної вимоги порушуватиме імперативні приписи статті 56 Закону України «Про землеустрій» та дискреційні повноваження Луцької міської ради як власника земельної ділянки.
З наведених підстав представник відповідача просив в задоволені позову відмовити.
Третя особа ОСОБА_2 у письмових поясненнях позовні вимоги заперечив та в їх задоволення просив відмовити. В обґрунтування такої позиції вказав, що частиною шостою статті 79-1 Земельного кодексу України (далі - 3К України) передбачено, що формування земельних ділянок шляхом поділу та об?єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об?єднання земельних ділянок.
Поділ, об?єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Поділ, об?єднання земельної ділянки, що перебуває у користуванні здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Справність підпису на такій згоді засвічується нотаріально.
З огляду на вказане, ОСОБА_2 вважає, що обраний позивачем спосіб захисту (визнання протиправною відмову відповідача в наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки та зобов?язання його надати такий дозвіл) не передбачений законом або договором.
Також цей спосіб захисту не є ефективним для захисту або відновлення порушеного права позивача.
Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є також окремою підставою для відмови у позові.
Стосовно доводів позивача про облаштування дороги повз територію складських приміщень, що перешкоджає йому повноцінно користуватися власним майном, третя особа зазначає, що відповідно до умов договору оренди землі від 11.03.2021 орендар вправі здійснювати поліпшення стану орендованої земельної ділянки. При цьому умови договору оренди землі не передбачають отримання орендарем ні від орендодавця (Луцької міської ради), ні від іншого орендаря ( ОСОБА_1 ) будь-яких погоджень. Фактично ОСОБА_2 за власний кошт здійснив облаштування дороги, яка перебуває в загальному користуванні, шляхом насипання на неї щебню, що покращило можливість під?їзду до складських приміщень, зокрема і позивачу, а тому не існує жодних обставин, які б перешкоджали останньому повноцінно користуватися та розпоряджатися майном (а.с.76-79).
Інших заяв по суті справи не надходило.
Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 11.03.2021 між Луцькою міською радою (орендодавець) та громадянами ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (орендарі) було укладено договір оренди землі (а.с.10-12), за умовами якого орендодавець надає в строкове платне користування земельну ділянку J.11.02 – для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, з кадастровим номером 0710100000:34:066:0142, яка розташована АДРЕСА_1 .
Згідно із пунктом 2 вказаного договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,1640 га, них: частка громадянина ОСОБА_1 - 18/100, що становить 0,0295 га, частка громадянина ОСОБА_3 - 57/100, що становить 0,0935 га, частка громадянина ОСОБА_4 - 25/100, що становить 0,0410 га.
Актом визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 03.02.2021 відведено в натурі земельну ділянку, яка виділена громадянам ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.13-14).
Листом Луцької міської ради від 05.09.2022 №1.1-30/3340/2022 громадян ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 було повідомлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно до громадянина ОСОБА_2 перейшло право власності на 82/100 частки об?єкта нерухомого майна (склад), які належали громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Враховуючи, що вказаний об?єкт розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 0710100000:34:066:0142, яка на момент здійснення правочину перебувала в оренді громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а тому, на виконання частини четвертої статті 120 ЗК України, пункту 4 статті 31-6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», приватним нотаріусом 15.02.2022 було здійснено державну реєстрацію переходу права оренди вказаної земельної ділянки комунальної власності від громадян ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до громадянина ОСОБА_2 (а.с.27).
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.10.2025 у справі №161/10113/24 затверджено мирову угоду, укладену між сторонами у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки нежитлового приміщення та припинення права спільної часткової власності на майно, за якою сторони визначили, що з моменту її підписання та набрання законної сили даною ухвалою: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 домовилися про умови виділення кожному з них в натурі частки нерухомого майна, а саме: складу /літер Б-1/, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та припинення права спільної часткової власності; ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за взаємною домовленістю вирішили провести виділ в натурі належного їм на праві спільної часткової власності нерухомого майна наступним чином: ОСОБА_1 , якому належить 18/100 часток складу /літер Б-1/, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,, виділяється в натурі та визнається за ним право особистої приватної власності на склад позначений у технічному паспорті «1-6», площею 68,8 кв. м.; ОСОБА_2 , якому належить 82/100 часток складу /літер Б-1/, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виділяється в натурі та визнається за ним право особистої приватної власності на: коридор позначений у технічному паспорті «1-1» площею 5,3 кв. м., кабінет позначений у технічному паспорті «1-2» площею 14,3 кв. м., кабінет позначений у технічному паспорті «1-3» площею 7,0 кв. м., склад позначений у технічному паспорті «1-4» площею 69,1 кв. м., склад позначений у технічному паспорті «1-5» площею 214,2 кв. м; право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на складу /літер Б-1/, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , припинено (а.с.31-32).
Представник позивача – адвокат Кінах Я.В. зверталася до ОСОБА_2 із листами-пропозиціями щодо спільного подання заяви про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності, в яких просила у найкоротші терміни після отримання даного листа зателефонувати до позивача чи його представника для узгодження питань щодо спільного подання в департамент «Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку» Луцької міської ради документів, вказані у формулярі заяви Ф-01ЛК-212/6.3/04, для поділу земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 0710100000: 34:066:0142, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а також для узгодження питань щодо погодження схеми поділу земельної ділянки (а.с.24-25).
Інформація про надання третьою особою відповідей на вказані запити в матеріалах справи відсутня.
Представник позивача – адвокат Кінах Я.В. звернулася до відповідача із заявою №07-08/01 від 07.08.2025 про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності, в якій просила розглянути на постійній комісії міської ради з питань земельних відносин та земельного кадастру питання про надання громадянину ОСОБА_1 дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 0710100000:34:066:0142, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.18-19, 66-67).
У відповідь на вказану заяву Луцька міська рада листом від 22.08.2025 №1.1-20/4845/2025 повідомила, що отримання рішення Луцької міської ради про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок комунальної власності на території міста Луцька є адміністративною послугою, а тому, для розгляду питання надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об?єднання земельних ділянок комунальної власності на вул.Підгаєцькій, 9-А у м.Луцьку, орендарям земельної ділянки площею 0,1640 га з кадастровим номером 0710100000:34:066:0142 або їх представникам (з належним чином оформленими довіреностями) необхідно спільно надати особисто або надіслати через засоби поштового зв?язку в департамент «Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку» Луцької міської ради або у філії департаменту документи, вказані у формулярі заяви Ф - 01/ІК-212/6.3/04.
Разом з тим, адвокатський ордер чи договір про надання правової допомоги не є документом, який надає представнику право на подання заяви на вчинення правочину, зокрема щодо надання в користування земельної ділянки комунальної власності, а тому для розгляду Луцькою міською радою відповідної заяви від імені громадянина ОСОБА_1 , така заява має бути підписана та подана особисто ним або представником, яким має нотаріально посвідчену довіреність (а.с.8).
26.09.2025 представник позивача – адвокат Кінах Я.В. на адресу Луцької міської ради засобами поштового зв`язку повторно надіслала заяву про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності, в якій просила розглянути на постійній комісії міської ради з питань земельних відносин та земельного кадастру питання про надання громадянину ОСОБА_1 дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 0710100000:34:066:0142, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.20-21, 54-55).
Відповідно до витягу з протоколу засідання постійної комісії міської ради з питань земельних відносин та земельного кадастру від 27.10.2025 №84 за результатами розгляду звернення позивача щодо надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , комісія вирішила рекомендувати заявнику для вирішення зазначеного питання звернутися до суду (а.с.28 зворот.-29).
Витяг із вказаного протоколу був наданий представнику позивача листом Луцької міської ради від 03.11.2025 №34.7-6/3381/2025 (а.с.28).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. 
Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Частиною першою статті 3 ЗК України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини першої статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Згідно із частиною другою статті 79-1 ЗК України формування земельних ділянок здійснюється, зокрема шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок.
Нормами частини шостої статті 79-1 ЗК України визначено, що формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у користуванні, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Справжність підпису на такій згоді засвідчується нотаріально.
Земельні ділянки можуть бути об`єднані, якщо вони мають однакове цільове призначення. У разі поділу земельної ділянки, об`єднання земельних ділянок сформовані земельні ділянки зберігають своє цільове призначення.
Згідно із частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Відповідно до частини першої статті 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.
Рішення зазначених органів приймається на підставі:
проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) та/або надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;
технічних документацій із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок у разі поділу та/або об`єднання земельних ділянок.
Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.
Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.
Згідно із частиною другою статті 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за документацією із землеустрою, звертається з заявою про надання дозволу на розробку документації із землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.
Відповідно до частини третьої статті 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає заяву і дає дозвіл на розроблення документації із землеустрою або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Відповідно до частини першої статті Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 №858-IV (далі – Закон №858-IV) документація із землеустрою розробляється в електронній та паперовій формах у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Особливим видом такої документації є документація із землеустрою, яка одночасно є містобудівною документацією, - комплексні плани просторового розвитку територій територіальних громад, генеральні плани населених пунктів, детальні плани територій. Затверджена документація із землеустрою є публічною та загальнодоступною.
До видів документації із землеустрою належить, зокрема й технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок (підпункт «й» частини другої статті 25 Закону №858-IV).
Згідно із пунктом 2 частини п`ятої статті 186 ЗК України технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок затверджується власником (розпорядником) земельних ділянок, а щодо земельних ділянок державної або комунальної власності - Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування, уповноваженими розпоряджатися земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до Конституції України визначає Закон України від 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон №280/97-ВР).
Положеннями статті 25 Закону №280/97-ВР визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Відповідно до статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема: розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою.
Згідно з пунктом 34 частини першої статті 26 Закону №280/97-ВР питання з приводу земельних відносин вирішується виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.
Частинами першою та п`ятою статті 46 Закону №280/97-ВР передбачено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.
Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності не рідше ніж один раз на місяць.
Стаття 59 Закону №280/97-ВР передбачає, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.
Отже, системний аналіз наведених вище правових норм, дає підстави для висновку, що вирішення заяви позивача про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності відповідач мав провести у спосіб, встановлений Законом №280/97-ВР, тобто на пленарному засіданні ради із прийняттям відповідного рішення, оскільки саме такий порядок та спосіб прийняття рішень з питань регулювання земельних відносин передбачений законодавством.
Відсутність належним чином оформленого рішення про надання дозволу або про відмову у наданні такого дозволу після спливу встановленого законом строку свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.
Як встановлено судом, за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач рекомендував заявнику для вирішення зазначеного питання звернутися до суду, про що свідчить зміст протоколу засідання постійної комісії міської ради з питань земельних відносин та земельного кадастру від 27.10.2025 №84, згідно із яким: за – 7 голосів, проти – 0, утрималися – 0, не голосували – 0 (а.с.28 зворот-29).
Отже, з урахуванням встановлених обставин цієї справи, суд зазначає, що Луцька міська рада, яка будучи наділена відповідними повноваженнями, не прийняла жодного із рішень, передбаченого нормами статті 123 ЗК України (про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою або надання мотивованої відмови у його наданні), натомість рекомендувавши позивачу для вирішення зазначеного питання звернутися до суду, відповідач діяв не у спосіб визначений ЗК України.
При цьому рішення постійної комісії Луцької міської ради з питань земельних відносин та земельного кадастру, оформлене протоколом №84 від 27.10.2025, не є тим рішенням, яке в розумінні КАС України може бути оскаржене в судовому порядку, оскільки носить рекомендаційний характер, отже не є обов`язковим для учасників спірних правовідносин.
З урахуванням встановлених у справі фактичних обставин, наведених вище норм законодавства, та беручи до уваги зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, враховуючи вимоги статті 245 КАС України, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є прийняття судом рішення про часткове задоволення позову шляхом визнання протиправною бездіяльності Луцької міської ради щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності, що розташована за адресою: місто Луцьк, вулиця Підгаєцька 9-а та зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача від 26.09.2025 про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності, що розташована за адресою: місто Луцьк, вулиця Підгаєцька 9-а, та за наслідками її розгляду прийняти рішення про надання або відмову у наданні такого дозволу.
Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, за на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 484,48 грн, сплачений відповідно до квитанції від 08.12.2025 (а.с.6).
Щодо заявлених до стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 7000 грн, то суд зазначає наступне.
Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Водночас частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Разом з тим, відповідно до частин шостої та сьомої статті 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
У пункті 269 Рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи долучено: договір про надання правничої (правової) допомоги від 23.02.2024 №23-02/04, додаткову угоду №2 від 03.07.2025 до вказаного договору, акт №2 виконаних робіт (наданих послуг) від 03.07.2025, квитанцію до прибуткового касового ордера від 03.07.2025 №03-07/01.
Відповідно до договору про надання правничої (правової) допомоги від 23.02.2024 №23-02/04 адвокатське об`єднання «ДЖЕНЕРАЛ ЛІГАЛ ГРУП» приймає на себе доручення клієнта по наданню останньому правничої допомоги в обсязі та на умовах передбачених даним договором, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар за дії по наданню правничої допомоги і фактичні втрати, понесені ним у зв`язку з виконанням цього договору (а.с.16).
Додатковою угодою №2 від 03.07.2025 до вказаного договору передбачено, що адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання вжити всіх можливих заходів у справі щодо поділу земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 0710100000:34:066:0142, що розташована за адресою: м. Луцьк, вул. Підгаєцька, 9а та погоджено вартість послуг виконавця – 7000 грн (а.с.17).
Згідно із актом №2 виконаних робіт (наданих послуг) від 03.07.2025 до вказаного договору адвокатським об єднанням позивачу були надані наступні послуги: юридична консультація з питань у справі про поділу земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 0710100000:34:066:0142, що розташована за адресою: м. Луцьк, вул. Підгаєцька, 9а, підготовка заява, запитів; підготовка позовної заяви; супровід справи в суді першої інстанції (а.с.7).
Позивач сплатив адвокатському об`єднанню кошти в загальній сумі 7000,00 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 03.07.2025 №03-07/01 (а.с.22).
У постанові від 20.06.2023 у справі №280/5922/21 Верховний Суд вказав, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).
Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.
У постанові Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №826/2689/15 також міститься правова позиція щодо застосування частини третьої статті 134 КАС України, відповідно до якої чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Натомість саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів, що відповідачем не здійснено.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення. Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони. 
Зазначений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення в постановах Верховного Суду від 02.10.2019 (справа №815/1479/18), від 15.07.2020 (справа №640/10548/19), від 21.01.2021 (справа №280/2635/20), від 03.08.2022 (справа №280/4264/21).
З огляду на вказане, суд зазначає, що у даній справі відповідач не висловив заперечень щодо суми витрат на правову допомогу, однак з огляду на часткове задоволення вимог на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 3500,00 грн пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Отже, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати в загальному розмірі 3984,48 грн, що складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 484,48 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 3500,00 грн.
Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Земельного кодексу України, суд 

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Луцької міської ради щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 26.09.2025 про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язати Луцьку міську раду розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.09.2025 про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та за наслідками її розгляду прийняти рішення про надання або відмову у наданні такого дозволу.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Луцької міської ради судові витрати в сумі 3984,48 грн (три тисячі дев`ятсот вісімдесят чотири грн 48 коп.).
Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 );
Відповідач: Луцька міська ради (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Богдана Хмельницького, 19, ЄДРПОУ 34745204); 
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій