"10" червня 2026 р.    Єдиний унікальний номер судової справи: 150/275/26
Номер провадження: 2/150/277/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року с. Мазурівка
Чернівецький районний суд Вінницької області в складі: 
головуючого судді Суперсона С.П., 
за участі секретаря Дудки А.Ю., 
позивача ОСОБА_1 , 
відповідача ОСОБА_2 

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Служба у справах дітей Могилів-Подільської міської ради Вінницької області до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Служба у справах дітей Могилів-Подільської міської ради Вінницької області до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позов мотивований тим, що 31.08.2022 між сторонами зареєстровано шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 . Однак, спільне життя з відповідачем не склалося. Між сторонами постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожен має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Відсутність взаєморозуміння та спільної думки щодо вирішення звичайних побутових питань спонукало до повного розриву відносин. Більше ніж пів року сторони проживають окремо. Таким чином шлюб залишається лише формальністю, а тому подальше перебування сторін у шлюбних відносинах суперечить інтересам позивача та їхнього сина. Крім цього, після фактичного припинення шлюбних відносин син сторін залишився проживати із позивачем. Дитина повноцінно розвивається та проживає у благополучній атмосфері з батьком, не втратила зв`язків з матір`ю та родичами, які підтримують із нею спілкування. Дитина й надалі продовжує ходити до дитячого садочку за місцем свого проживання, у неї стале коло спілкування. Тобто син продовжує проживати та зростати у звичайному для нього середовищі, підстав змінювати усталене місце проживання дитини немає, що відповідатиме якнайкращим інтересам дитини. Тому позивач просить суд при ухваленні рішення про розірвання шлюбу малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати разом із ним на його самостійному вихованні та утриманні.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Також показав, що сімейні відносини між ним та дружиною не склалися з різних причин. Вони не бажають примиритися та намірів до цього не вживають. Кожен бажає надалі влаштовувати своє життя. Як позивачеві відомо зі слів родичів, відповідач не має місця роботи та стабільного заробітку. Син знаходиться постійно біля нього та на його утриманні, про що свідчать висновки служби у справах дітей, надані на виконання ухвали суду. Вказане рішення йому необхідне для врегулювання спірних питань із дружиною щодо виховання та утримання їхнього сина. Крім цього, воно жодним чином не вплине на мобілізаційні процеси з огляду на те, що позивач знятий з військового обліку.
Відповідач в судовому засіданні визнала позов частково. Показала, що на даний час вона не має постійного належного житла та роботи, а тому невзмозі надати дитині належні умови для проживання та належним чином матеріально забезпечувати сина. Ухилятися від виконання батьківських обов`язків вона наміру не має, однак враховуючи наявний стан, коли вона не має постійного місця проживання та сталого доходу, не заперечує щодо розірвання шлюбу та залишенні проживати сина разом із позивачем на його самостійному вихованні та утриманні. В подальшому відповідач має надію, що між сторонами буде досягнута згода щодо спільного виховання сина.
Третьою особою не забезпечено явку в судове засідання повноважного представника, натомість подано заяву про розгляд справи у його відсутність, а також скеровано до суду висновок щодо розв`язання спору.
Встановивши позицію сторін щодо предмету спору у даній справі, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності та співставленні, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , шлюб між сторонами зареєстровано 31.08.2022 Могилів-Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що складено актовий запис № 335.
В шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .
Однак, спільне життя з відповідачем не склалося. Між сторонами постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожен має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Відсутність взаєморозуміння та спільної думки щодо вирішення звичайних побутових питань спонукало до повного розриву відносин. Більше ніж пів року сторони проживають окремо. Намірів до примирення не мають та наполягають на припиненні шлюбних відносин. 
Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. 
Враховуючи наведене вище, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхнього малолітнього сина.
Вирішуючи позовну вимогу про залишення малолітнього сина сторін проживати разом із батьком на його самостійному вихованні та утриманні суд вирішив наступне. 
Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. 
У статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено. Що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішення, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. 
Згідно зі ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Згідно з ч. 4. ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Як визначено у постанові Верховного Суду від 15.01.2020 по справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19), за загальними правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживати дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.
В ході судового розгляду третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача – Службою у справах дітей Могилів-Подільської міської ради надано суду висновок, затверджений рішенням виконавчого комітету від 28.05.2026 №170, згідно з яким службою встановлено, що малолітня дитина сторін проживає біля батька. Будинок, в якому проживає дитина зі всіма зручностями та комунікаціями. Умови проживання дитини належні. Навколо будинку відведено простір для дозвілля. Під час бесіди з батьком спостерігається відповідальне ставлення до виконання батьківських обов`язків по відношенню до сина, також відмічається прихильність хлопчика до батька. Згідно довідки Могилів-Подільського ЗДО № 1 від 05.03.2026 № 28 батько дитини ОСОБА_1 бере активну та безпосередню участь у вихованні та житті сина. Між батьком та дитиною спостерігаються тісні, довірливі відносини. Відповідно до довідки КНП «Могилів-Подільський МЦПМСД» від 05.03.2026 батько дитини ОСОБА_1 відвідує з дитиною лікаря-педіатра, займається лікуванням дитини. Відповідно до оцінки потреб Могилів-Подільського міського територіального центру соціального обслуговування від 25.05.2026, потреби малолітньої дитини ОСОБА_3 задовольняються у повній мірі. Батько дитини здатен належним чином виконувати батьківські обов`язки, хлопчик забезпечений усім необхідним для проживання та розвитку. Відповідно до отриманої інформації від служби у справах дітей Бабчинецької сільської ради на запит служби у справах дітей Могилів-Подільської міської ради від 19.05.2026 №01-21/427 про здійснення умов проживання матері малолітньої дитини, з`ясовано, що ОСОБА_4 проживає в орендованому будинку. Умови проживання задовільні. Мати дитини не працевлаштована. Відповідно до оцінки потреб КУ «ЦНСП» Бабчинецької сільської ради від 22.05.2026 ОСОБА_4 перебуває у складних життєвих обставинах. Основними ознаками та чинниками, що спричиняють складні життєві обставини є: недостатній фінансовий дохід на утримання сина, не замученість матері у догляді та вихованні дитини. Враховуючи викладене, обстеживши матеріально-побутові умови проживання дитини, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з батьків, стан здоров`я дитини та інші обставини, що мають істотне значення, виконавчий комітет Могилів-Подільської міської ради вважає доцільним визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 .
Висновки, викладені у висновку служби у справах дітей знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду показами позивача та відповідача.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що якнайкращим інтересам дитини відповідатиме, залишення малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживати разом із батьком на його самостійному вихованні та утриманні.
Позивач у позовній заяві просив залишити судові витрати за ним.
Керуючись ч. 3 ст. 105, 111, 112, 113, 115 СК України, ст. ст. 10, 259, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Служба у справах дітей Могилів-Подільської міської ради Вінницької області до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,- задовольнити.
Розірвати шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , Могилів-Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що складено актовий запис № 335.
Малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати разом з батьком ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_1 ) на його самостійному вихованні та утриманні
Рішення може бути оскаржено на протязі тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду безпосередньо. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Учасники справи: 
Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_1 ;
Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_2 .

Головуючий суддя    С.П. СУПЕРСОН