Справа № 449/1670/25 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" червня 2026 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Борняк Р.О.,
при секретарі Вовк О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Перемишлянської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно,
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся з позовом до суду про визнання права власності на нерухоме майно – самочинну реконструкцію будівлі гаражів з допоміжними приміщеннями під літерою Б-2, за адресою АДРЕСА_1 та самочинне будівництво будівлі гаражів з допоміжними приміщеннями під літерою В-1, площею 1060,9 кв.м., з посиланням на те, що він є орендарем земельної ділянки площею 0,5006 га (кадастровий номер 4623310100:03:004:0305) для обслуговування будівлі гаражу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Крім цього позивачу передано у приватну власність будівлю гаражу під літерою Б-2 площею 699,8 кв.м. в АДРЕСА_1 , який знаходиться на орендованій земельній ділянці. У 2025 році позивачем було розпочато самочинно реконструкцію будівлі гаражів з допоміжними приміщеннями під літерою Б-2 з частковою добудовою площею 60,7 кв.м., відтак загальна площа будівлі гаражів з допоміжними приміщеннями Б-2 становить 760.5 кв.м. Також на орендованій земельній ділянці площею 0,5006 га позивачем здійснено самочинне будівництво комплексу гаражів з допоміжними приміщеннями під літерою В-1 па загальну площу 1060,9 кв.м. та виготовлено технічний паспорт.
Позивач у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просить задоволити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності.
Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.
За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010р.).
Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08 травня 2026 року та витягу з Державного реєстру речових прав, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,5006 га (кадастровий номер 4623310100:03:004:0305) для обслуговування будівлі гаражу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
Крім цього ОСОБА_1 передано у приватну власність будівлю гаражу під літерою Б-2 площею 699,8 кв.м. в АДРЕСА_1 .
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно положень ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема - визнання права.
Згідно ст. 392 ЦК України зазначено, що власник майнаможе пред`явити позов про визнання йогоправа власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Поняття «будівництво» включає в себе нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт об`єктів будівництва (частина третястатті 10 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»,стаття 4 Закону України «Про архітектурну діяльність»).
Зважаючи на викладене, вважаю, що позовна заява підлягає до задоволення.

А тому, керуючись ст.ст. 12, 13, 83, 89, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 47 Конституції України; ст.ст. 328, 344, 392 ЦК України, суд -

вирішив:

Позов задоволити. Визнати за ОСОБА_1 , право власності нерухоме майно – самочинну реконструкцію будівлі гаражів з допоміжними приміщеннями під літерою Б-2, за адресою АДРЕСА_1 та самочинне будівництво будівлі гаражів з допоміжними приміщеннями під літерою В-1, площею 1060,9 кв.м.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 .
Відповідач: Перемишлянська міська рада, місцезнаходження м. Перемишляни, вул. Привокзальна, 3, Львівського району Львівської області, ЄДРПОУ 26485176. 
Суддя  	Р. О. Борняк