Справа № 626/1228/26
Провадження № 3/626/375/2026

ПОСТАНОВА
Іменем України

26.05.2026 року м. Берестин
Суддя Берестинського районного суду Харківської області Бєлостоцька О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Берестинського РВП ГУНП в Харківській про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 05 квітня 2026 року о 07 годині 50 хвилин в с.Улянівка, Берестинського району, Харківської області, на автодорозі М-29 Харків-Берестин-Перещепине-Дніпро, блокпост 87 км, керував транспортним засобом ВАЗ 21104, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер та в медичній установі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином.
Як зазначає у своїх правових висновках Велика Палата Верховного Суду (справа №800/547/17), направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення особи «належним». Обов`язок судів «повідомити» полягає у тому, щоб інформувати учасника справи про судове засідання, а не забезпечити його участь в цьому засіданні.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. 
Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany).
Суд зауважує, що із змісту протоколу серії ЕПР 1 № 632503 від 05.04.2026 року вбачається, що ОСОБА_1 обізнаний, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення.
Враховуючи, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про те, що відносно нього здійснюється провадження про притягнення до адміністративної відповідальності, не з`явився в судове засідання, не вживав заходів для реалізації передбачених законом прав та обов`язків як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом визнано за можливе розглянути справу у його відсутність.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 2.5 ПДР України передбачено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху України передбачена статтею 130 КУпАП.
Зокрема, згідно ч.1 ст.130 КУпАП, передбачена відповідальність, в тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується :
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 632503 від 05.04.2026 року, в якому зазначено, що 05 квітня 2026 року о 07 годині 50 хвилин ОСОБА_1 в с.Улянівка, Берестинського району, Харківської області, на автодорозі М-29 Харків-Берестин-Перещепине-Дніпро, блокпост 87 км, керував транспортним засобом ВАЗ 21104, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер та в медичній установі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України;
-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Берестинська міська лікарня» від 05.04.2026 року (в якому міститься позначка про відмову від проходження огляду); 
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 05.04.2026 року, в якому міститься позначка про відмову від проходження огляду, засвідчена власноручним підписом ОСОБА_1 ; 
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 05.04.2026 року, в яких останній зазначив, що 05.04.2026 року він керував автомобілем ВАЗ 21104 державний номерний знак НОМЕР_1 без посвідчення водія, оскільки його не отримував; знаходився в стані алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер та в медичному закладі відмовився;
- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який був відтворений в судовому засіданні і з якого беззаперечно вбачається факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як з використанням працівниками поліції спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.
Таким чином, суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми приходить до висновку про те, ОСОБА_1 припустився порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України і його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини та ставлення до вчиненого, суддя вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, що буде сприяти виконанню вимог ст. 23 КУпАП, згідно з якою метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно ч.2 ст.30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом. 
Відповідно до п.28 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» 23.12.2005 N 14 суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.
Як зазначено в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 29 березня 2023 року у справі № 145/932/20, згідно зі сталою правозастосовною практикою, позбавлення права керування транспортними засобами суд не вправі призначити як додаткове покарання особі, яка його не має.
З довідки Берестинського РВП ГУНП в Харківській області № 168541-2026 від 07.04.2026 року вбачається, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, з огляду на що відсутні підстави для застосування відносно нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору, що стягується з правопорушника, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. ст. 130 , 283, 284, 285 КУпАП України, -
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Штраф підлягає сплаті в 15 денний термін на р/р призначення платежу: Призначення платежу 21081300; р/р UA 168999980313020149000020001; ЄДРПОУ 37874947; МФО 899998; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП).
У разі несплати штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, в порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.
Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. ( Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106).
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду.

Суддя