Великоолександрівський районний суд Херсонської області 

Справа № 650/67/26
Провадження № 2/650/1419/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2026 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:  
головуючого - судді Ковальчук О.В.
за участі секретаря – Чечун В.Ф.
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду селища Велика Олександрівка цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Тягинської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-
в с т а н о в и в : 

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в інтересах  ОСОБА_2 до Тягинської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 . Позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом після батька ОСОБА_3 .
За життя спадкодавець був обдарований та прийняв у дар житловий будинок на підставі договору дарування від 12.02.1980 року, відповідно до якого спадкодавець прийняв у дар від ОСОБА_4 житловий будинок на 4 кімнати, площею 55 м2. У договорі зазначено, що він нотаріально посвідчений виконавчим комітетом Тягинської сільської ради народних депутатів Бериславського району Херсонської області, зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій під № 5.
Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок АДРЕСА_1 , що заповіданий позивачу спадкодавцем згідно заповіту від 02.07.2018 року, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Тягинської сільської ради Бериславського району Херсонської області та зареєстрований у реєстрі за № 16 від 02.07.2018 року. Після відкриття спадщини, для прийняття спадщини за заповітом, у встановлений законом строк 22.04.2020 року, позивач звернувся до приватного нотаріуса Мікурової Людмили Юріївни за місцем відкриття спадщини — у м. Берислав Бериславського району Херсонської області. Нотаріус відкрила спадкову справу за № 33/2020. 
В 2025 році, для оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивач намагався звернутись до приватного нотаріуса Мікурової Л.Ю. Однак, нотаріус відповідно до законодавства тимчасово зупинила свою діяльність та фактично припинила прийом громадян з 13.01.2023 року, про що позивачу стало відомо з відповіді Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) на його звернення від 04.11.2025 року.
Правові наслідки укладення цього договору визначаються нормами Цивільного кодексу УРСР 1963 року, чинного на момент укладення правочину. Відповідно до ст. 243 ЦК УРСР договір дарування є реальним договором і вважається укладеним з моменту передачі майна обдарованому. Отже, право власності на будинок виникло у спадкодавця у момент фактичної передачі йому дарунка, що підтверджує законність набуття майна. Таким чином, право власності обдарованого на житловий будинок презюмується, а зазначене майно підлягає включенню до складу спадщини.
Таким чином, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку є неможливим, що об`єктивно позбавляє позивача можливості реалізувати спадкове право іншим способом, окрім звернення до суду, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. 
Представник позивача, позивач в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Просять суд задовольнити вимоги позову з урахуванням обставин викладених у ньому. 
Представник відповідача Тягинської сільської ради Бериславського району Херсонської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.
Дослідивши та проаналізувавши всі обставини справи, суд приймає до уваги наступне.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .
Позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом після батька ОСОБА_3 .
За життя спадкодавець був обдарований та прийняв у дар житловий будинок на підставі договору дарування від 12.02.1980 року, відповідно до якого спадкодавець прийняв у дар від ОСОБА_4 житловий будинок на 4 кімнати, площею 55 м2. У договорі зазначено, що він нотаріально посвідчений виконавчим комітетом Тягинської сільської ради народних депутатів Бериславського району Херсонської області, зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій під № 5.
Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок АДРЕСА_1 , що заповіданий позивачу спадкодавцем згідно заповіту від 02.07.2018 року, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Тягинської сільської ради Бериславського району Херсонської області та зареєстрований у реєстрі за № 16 від 02.07.2018 року. Після відкриття спадщини, для прийняття спадщини за заповітом, у встановлений законом строк 22.04.2020 року, позивач звернувся до приватного нотаріуса Мікурової Людмили Юріївни за місцем відкриття спадщини — у м. Берислав Бериславського району Херсонської області. Нотаріус відкрила спадкову справу за № 33/2020.
В 2025 році, для оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивач намагався звернутись до приватного нотаріуса Мікурової Л.Ю. Однак, нотаріус відповідно до законодавства тимчасово зупинила свою діяльність та фактично припинила прийом громадян з 13.01.2023 року, про що позивачу стало відомо з відповіді Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) на його звернення від 04.11.2025 року.
Також, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 (набрав чинності 20.03.2025) ( надалі – Перелік), м. Берислав Бериславської територіальної громади включено до переліку територій, на яких ведуться бойові дії та які перебувають у зоні підвищеної небезпеки. У зв`язку з включенням відповідної території до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих, що унеможливлює забезпечення доступності нотаріальних послуг та належне збереження нотаріального архіву, отримання мною свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку стало фактично неможливим. 
З метою належного оформлення спадкових прав позивач звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу — Грудницької Ірини Миколаївни — для продовження провадження спадкової справи. Підставою для такого звернення є пункт 21 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, яким передбачено, що за заявою спадкоємця може бути завершене провадження у спадковій справі, яка була відкрита на території, де ведуться активні бойові дії або яка тимчасово окупована, якщо: - таку спадкову справу зареєстровано у Спадковому реєстрі, але - продовжити її провадження неможливо внаслідок знищення документів або відсутності доступу до місця їх зберігання. У таких випадках будь який приватний нотаріус, до якого звернувся спадкоємець, зобов`язаний розпочати нову спадкову справу та провести всі необхідні перевірки, що здійснюються при первинному відкритті спадкової справи, а саме: встановити факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини; визначити статус території, на якій відкрита спадщина; з`ясувати коло спадкоємців; перевірити наявність заповіту; встановити склад спадкового майна та місце його знаходження; перевірити коло осіб, що мають право на обов`язкову частку. Однак позивач не має на руках оригіналу заповіту та оригіналу правовстановлюючого документа, що підтверджує належність спадкового майна — житлового будинку — спадкодавцю. Через відсутність таких документів приватний нотаріус, керуючись положеннями статті 46 Закону України «Про нотаріат», відмовив у вчиненні нотаріальної дії та виданні свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У наданому мені листі приватного нотаріуса від 17.10.2025 вих. № 243/01-16 (копія якого додається до позовної заяви, наявний оригінал) зазначено, що подальше оформлення спадкового права можливе лише у судовому порядку шляхом визнання за позивачем права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом.
В зв`язку з цими обставинами позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом.
Тому вказаний спір може бути вирішено лише у судовому порядку.
У розділі 2 Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачою свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, схвалених Рішенням Науково-експертної ради з питань нотаріату при Міністерстві юстиції України 29 січня 2009 року, зазначено, що спадкова справа на майно та майнові права померлого на території України спадкодавця може бути заведена тільки одна. 
Відповідно до п. п. 2.9. Порядку спадкова справа передається разом із супровідним листом, тобто передача спадкової справи між нотаріусами здійснюється фактично. 
Право спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Як визначено статтею 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (ч.2).
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.  Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Слід зазначити, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 
Ст. 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оскільки інших спадкоємців немає, позивач має право на спадкове майно, як спадкоємець першої черги. 
Проаналізувавши вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст.1216-1218, 1261 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Тягинської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом – задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Херсон, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .
Рішення суду може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя Ковальчук О.В.