441/892/26 2/441/865/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
(заочне)
10 червня 2026 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Перетятько О.В.
за участі секретаря Сороки М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городок Львівської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в :
представник ТОВ «КОШЕЛЬОК» Гурський Г.Ю. звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 3531109320-621284 від 19 лютого 2022 року в розмірі 6 928 гривень 00 копійок, а також понесені у справі судові витрати. 
В обґрунтування позовних вимог покликається, що 19 лютого 2022 року між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та ОСОБА_1 укладено договір № 3531109320-621284 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, підписаний відповідачкою шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором через інформаційно-телекомунікаційну систему Товариства на сайті https://koshelok.ua/. Товариство виконало умови договору та надало відповідачці фінансовий кредит у розмірі 2 000 гривень 00 копійок на умовах строковості, зворотності, платності, однак відповідачка свої обов`язки не виконала, через що у неї перед Товариством виникла заборгованість, яка станом на дату подання позову до суду становить 6 928 гривень 00 копійок і складається з 2 000 гривень 00 копійок - заборгованість за сумою кредиту, 4 928 гривень 00 копійок - заборгованість за відсотками за користування позикою.
Представник ТОВ «КОШЕЛЬОК» Гурський Г.Ю. у позовній заяві просив про розгляд справи за його відсутності, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча була завчасно належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду відповідно до вимог статті 128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, відзиву на позовну заяву від неї не надходило.
На сайті «Судова влада України»: Городоцький районний суд Львівської області у розділі: «Громадянам», в якому є список справ призначених до розгляду, було розміщено інформацію про час та дату усіх судових засідань у цій справі.
З огляду на те, що ОСОБА_1 була обізнана про наявність в Городоцькому районному суді Львівської області справи за позовом ТОВ «КОШЕЛЬОК» до неї про стягнення заборгованості, вважаю за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень позивача, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України.
Відповідно до статті 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 19 лютого 2022 року між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та ОСОБА_1 укладено договір № 3531109320-621284 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Зазначений договір укладено в електронній формі згідно статей 207, 639 Цивільного кодексу України та із застосуванням норм Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронний цифровий підпис», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», підписаний відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором -3878 - через особистий кабінет в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства.
Товариство виконало умови договору та надало відповідачці фінансовий кредит у розмірі 2 000 гривень 00 копійок на умовах строковості, зворотності, платності, однак відповідачка свої обов`язки не виконала, через що у неї перед Товариством виникла заборгованість.
Частинами 1-4 та пунктом 4 частини п`ятої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
В силу вимог статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до вимог частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
З матеріалів справи вбачається, що 19 лютого 2022 року між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та ОСОБА_1 укладено договір № 3531109320-621284 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Договір містить усі істотні умови кредиту: тип кредиту - фінансовий кредит, сума кредиту - 2 000 гривень 00 копійок, строк кредитування - 22 доби (Лояльний період) з можливістю подовження до 90 днів, дисконтна процентна ставка в день - 2, 20%, базова процентна ставка в день - 2, 20% (803% річних). Паспорт споживчого кредиту та умови договору були надані відповідачці до його підписання.
Договір укладено в електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» та підписано відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідно до пункту 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до укладення договору в письмовій формі та підписаного власноруч.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про належне укладення кредитного договору в електронній формі, яка прирівнюється до письмової.
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом частини першої статті 526, частини першої статті 527, частини першої статті 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Відповідно до умов договору, після закінчення Лояльного періоду (22 доби) факт подальшого користування відповідачем сумою наданого кредиту є відкладальною обставиною в розумінні статті 212 ЦК України, що має наслідком подовження строку користування кредитом на 90 днів - з 13 березня 2022 року до 10 червня 2022 року, за базовою ставкою 2, 2% на добу.
Згідно долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості за кредитним договором, заборгованість ОСОБА_1 за договором № 3531109320-621284 від 19 лютого 2022 року становить 6 928 гривень 00 копійок і складається з 2 000 гривень 00 копійок - заборгованість за сумою кредиту, 4 928 гривень 00 копійок - заборгованість за відсотками за користування позикою.
Відтак судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання своєчасно та в порядку, передбаченому кредитним договором, належним чином не виконала та кредитні кошти не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість.
Відповідачка ОСОБА_1 не спростувала належними доказами наявність заборгованості перед позивачем, не довела факт виконання зобов`язань за кредитним договором, зокрема, по сплаті суми кредиту та відсотків.
Таким чином, суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Крім цього, разом з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором, позивачем заявлено також вимогу про стягнення з відповідачки судового збору в розмірі 2 662 гривні 40 копійок та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 гривень 00 копійок.
За положеннями частини першої, пункту першого частини третьої статті 133 та частини 1-3 статті 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно частини 4-6 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Із матеріалів справи убачається, що на підставі договору про надання правової допомоги від 12 лютого 2025 року та додатку до нього від 20 лютого 2026 року, Адвокатське бюро «Герман Гурський та партнери», в особі керуючого адвоката Гурського Г.Ю., уповноважено здійснювати представництво та захист прав і законних інтересів ТОВ «КОШЕЛЬОК» у Городоцькому районному суді Львівської області.
За попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат на професійну правничу допомогу, зазначеним позивачем у позовній заяві, ТОВ «КОШЕЛЬОК» при поданні позовної заяви до суду очікувало понести 10 000 гривень 00 копійок судових витрат, пов`язаних із правовою допомогою.
Із Акта № 1 приймання-передачі правової допомоги від 10 квітня 2026 року убачається, що розмір понесених позивачем витрат на професійну правову допомогу становить 10 000 гривень 00 копійок і складається з: оформлення документів щодо надання правничої допомоги - 1 000 гривень 00 копійок; збір та аналіз доказів, формування правової позиції, визначення підсудності справи - 2 000 гривень 00 копійок; складання позовної заяви - 4 000 гривень 00 копійок; формування додатків (доказів) до позовної заяви - 2 000 гривень 00 копійок; відправка позову стороні, до суду, формування матеріалів адвокатського досьє - 1 000 гривень 00 копійок.
Під час вирішення питання про стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц у постанові від 19 лютого 2020 року, згідно якого, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Таким чином, врахувавши виконану адвокатом роботу (надані адвокатом послуги, час, витрачений ним на виконання відповідних робіт (надання послуг)), виходячи з конкретних обставин справи, її складності, зокрема того, що означена справа не є складною, підготовка документів у такій не потребувала значного часу з урахуванням наявності сформованої правової позиції, суд вважає, що розмір заявленого відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним із ціною позову, не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і не співрозмірні із виконаною роботою, отже їх розмір є необґрунтованим та завищеним, а справедливим і розумним буде стягнення з відповідачки на користь позивача 4 000 гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу.
При цьому, суд зазначає, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 24 січня 2022 року в справі № 911/2737/17).
Відповідно до вимог статей 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню також сплачений судовий збір у розмірі 2 662 гривні 40 копійок.
На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 12, 76, 77, 78, 80, 81, 133, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 280, 282, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
у х в а л и в :
позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої на АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» (код ЄДРПОУ: 40842831, місцезнаходження вулиця Антонова, 8-А у селі Чайки Бучанського району Київської області, 08135) заборгованість за кредитним договором № 3531109320-621284 від 19 лютого 2022 року в розмірі 6 928 (шість тисяч дев`ятсот двадцять вісім) гривень 00 копійок, 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок судового збору та 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу, а всього 13 590 (тринадцять тисяч п`ятсот дев`яносто) гривень 40 копійок.
В задоволенні решти вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо заяви про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий суддя Перетятько О.В.