Справа № 278/1115/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2026 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Буткевича М.І., розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом, поданим представником позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,
в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить позбавити відповідачку батьківських прав стосовно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягувати з відповідачки аліменти на утримання дитини у розмірі частки від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 06.03.2026 року та до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає наступне.
Позивач являється батьком малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач та відповідачка в зареєстрованому шлюбі не перебувають.
Після народження дитини мати дитини ОСОБА_3 систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків стосовно новонародженої доньки, що виражається в наступному:
- може залишити на тривалий час немовля без нагляду та належної турботи, що може
загрожувати здоров`ю та життю дитини;
- не дотримується належних правил гігієни по відношенню до дитини, що може призвести до захворювань;
- не завжди надає вчасно та належної якості харчування для дитини відповідно до віку;
- не займається розвитком дитини;
- вживає алкогольні напої в присутності дитини.
Крім того, в поведінці ОСОБА_3 вбачаються клінічно виражені ознаки тривоги та депресії, що також несе потенційну загрозу для життя та здоров?я такої маленької дитини та може відобразитися на її розвитку.
Внаслідок вищевказаних дій/бездіяльності матері донька залишається без належного батьківського піклування з боку матері, що негативно впливає на її розвиток та благополуччя.
За одним з таких випадків ОСОБА_3 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП - ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов?язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Батько дитини, в свою чергу, належним чином виконує свої батьківські обов?язки щодо доньки ОСОБА_5 , забезпечуючи її усім необхідним для повноцінного життя, виховання та розвитку. Батько забезпечує дитину житлом, харчуванням, одягом, іграшками, необхідним лікуванням, створює сприятливу атмосферу для її розвитку та приділяє доньці увесь свій вільний час.
19.01.2026 р. Службою у справах дітей Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області було видано наказ про взяття на облік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах.
Рішенням Виконавчого комітету Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 31 від 10.02.2026 року було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно дочки ОСОБА_4 .
З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів
малолітньої дитини позивач вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав.
Ухвалою суду від 09.03.2026 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.
Від представника відповідачки – ОСОБА_6 надійшов відзив на позовну заяву з проханням поновити строк для його подачі та відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю (а.с. 56-58).
28.04.2026 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.
Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, подавши до суду клопотання про розгляд справи без їхньої участі.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду невідомі, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Згідно вимог частини 1 статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, суд визнав за можливе ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8).
Як вбачається з копії наказу Служби у справах дітей Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 8 од. від 19.01.2026 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 взято на облік як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах (а.с. 13).
Рішенням Виконавчого комітету Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 31 від 10.02.2026 року затверджено висновок органу опіки та піклування Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14, 15).
Відповідно до довідки Виконавчого комітету Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 15 від 02.01 2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , здійснює догляд за своєю малолітньою дитиною ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 19).
Як вбачається з копії Акту обстеження умов проживання від 17.07.2025 року на момент обстеження в будинку знаходилися малолітня дитина – ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її батько – ОСОБА_1 . Зі слав батька, мати залишила домівку вночі. На даний час місце її перебування невідоме, зв`язатися засобами телефонного зв`язку неможливо (а.с. 16).
Згідно висновку оцінки потреб сім`ї основними ознаками та чинниками, що спричинили складні життєві обставини є неналежне виконання матір`ю батьківських обов`язків, залишення дитини у небезпеці (а.с. 18).
З характеристики, наданої Виконавчим комітетом Малинської міської ради, № 2541 від 21.01.2026 року вбачається, що громадянка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , є матір`ю неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За наявною інформацією, не завжди справляється з виконанням батьківських обов`язків, має труднощі у вихованні дитини, організації побуту та забезпеченні належного догляду (а.с. 20).
Згідно довідки про результати матеріалів, зареєстрованих в ЄО за № 35577 від 28.12.2025 року в ході проведення перевірки встановлено, що 28.12.2025 року о 15 год. 30 хв. за адресою свого проживання ОСОБА_3 зловживала спиртними напоями у присутності малолітньої доньки, внаслідок чого втратила здатність належним чином доглядати за дитиною та була госпіталізована до лікарні (а.с. 21).
Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 21.01.2026 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн ( а.с. 23).
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу Україні (далі - СК) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
В абз. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що забезпечення найкращих інтересів дитини це дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити.
Ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно з частинами першою-четвертою ст. 150 СК батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Відповідно до ст. 165 СК право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК, в якій визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо: 1) вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Верховний Суд зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Відповідна правова позиція зазначена в постановах Верховного Суду від 29.09.2021 року по справі № 459/3411/17, провадження № 61-10531св21 та від 08.12.2021 року по справі № 311/563/20, провадження № 61-14656св21.
Батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття (ст. 180 СК України).
Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 1, 3 ст. 181 СК України).
При визначенні розміру аліментів суд, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 СК України).
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ст. 191 ЦПК).
Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.
Водночас, саме на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.
Приписами ч. 1 ст. 89 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторона позивача посилалася як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.
Суд наголошує, що застосовуваний захід не є безстроковим і відповідач має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку, передбаченому статтею 169 СК.
Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 263-265, 268, 282, 284 ЦПК, суд
у х в а л и в:
Позов задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання малолітньої доньки – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідачки щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.03.2026 року та до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір в розмірі 1 331,20 грн.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_4 ; РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя         М.І.Буткевич