Справа № 539/2071/26
Провадження № 2/539/1780/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.06.2026 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі головуючого судді Овчаренко О.Л., за участі секретаря Ковтун І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лубни в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за договором позики №7864231 від 17.10.2025 у розмірі 16275,00 грн., а також понесені судові витрати.
В обґрунтування позову зазначено, що 17.10.2025 між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено договір позики №7864231. 17.10.2025 первісним кредитором було перераховано кредитні кошти в розмірі 5000,00 грн. на карту відповідача № НОМЕР_1 . 20.02.2026 між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20022026/4, за яким ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 1 від 20.02.2026 до вищезазначеного договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача у загальному розмірі 16275,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 14,50 грн. - заборгованість за відсотками; 10000,00 грн. - заборгованість за пенею; 1260,50 грн. - заборгованість за комісією. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. 
08.06.2026 працівником канцелярії суду зареєстровано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Забара Ю.А. просив позовні вимоги задовільнити частково, а саме стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики №7864231 від 17.10.2025 у розмірі 5000,00 грн. з огляду на наступне. Відповідачем не заперечується той факт, що він укладав договір №7864231 від 17.10.2025 із ТОВ «СІРОКО ФІНАНС», за умовами якого отримав на свій банківський рахунок кошти в сумі 5000,00 грн. Як видно із тексту позовних вимог, за вказаним договором сума, яку позивач вимагає стягнути із відповідача становить 16275,00 грн., яка складається із 5000,00 грн. основної суми боргу, 14,50 грн. заборгованості за відсотками, 10000,00 грн. заборгованості за пенею та 1260,50 грн. заборгованості за комісією. Не можна погодитись із таким розміром позовних вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками, комісії та пені. У зв`язку із цим даний позов визнається відповідачем частково, виходячи з наступного. Відповідно до договору №7864231 від 17.10.2025 (надалі - Договір) комісія - це грошові кошти, які нараховуються на суму позики і є платою за надання такої позики. У п.2.4. Договору зазначено, що комісія становить 25,21 % від суми позики і складає 1260,50 грн. Тобто відповідно до Договору зазначена в позовних вимогах комісія є платою за надання позики. Інших послуг, за які стягується комісія, у договорі не зазначено і доказів надання таких послуг позивач не надає. Як видно із доданого до позовної заяви розрахунку комісія в сумі 1260,50 грн. була нарахована однією сумою в день підписання Договору. Отже, це є плата на користь кредитора, за дії, які кредитор здійснює на власну ж користь – за надання кредиту.За таких обставин вимога позивача про стягнення комісії не ґрунтується на вимогах законодавства.Нарахована по зазначеному кредитному договору заборгованість за процентами стягненню із ОСОБА_1 не підлягає у зв`язку з тим, що пеня нарахована в період воєнного стану та ОСОБА_1 був на час укладення договору, в період дії Договору та на даний час є військовослужбовцем, котрий призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, брав та бере на даний час участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Виходячи з вищевикладеного стягненню із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договором №7864231 підлягає 5000,00 грн., що виходить із наступного розрахунку 16275 – (10000 + 1260,50 + 14,50) = 5000. 
15.06.2026 працівником канцелярії суду зареєстровано відповідь на відзив, в якій представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Зіморой Д.М. просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та зазначив наступне. Позивачем доведено факт укладання відповідачем кредитного договору в електронній формі. Самим відповідачем факт отримання грошових коштів за кредитним договором у відзиві на позовну заяву не спростовується належними доказами. Отже, позивачем доведено факт укладання відповідачем кредитного договору в електронній формі, обґрунтовано розмір заборгованості за вказаним договором та отримання відповідачем кредитних коштів, тому позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань. Отже, укладений кредитний договір було підписано сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору. Сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Під час укладення договорів не було порушено Закон України «Про захист прав споживачів». Позивач вважає, що надані суду докази є належними, допустимими та достатніми для підтвердження факту укладання Договору між відповідачем та первісним кредитором та для обґрунтування розміру заборгованості відповідача, вказаної у позовній заяві. Договір факторингу, укладений між первісним кредитором та ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено у відповідності до вимог чинного законодавства України, яке діяло на момент укладання цього договору та ніяким чином не порушує права та законні інтереси відповідача.
У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві та відповіді на відзив просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились. Представник позивача через систему «Електронний суд» надіслав заяву, в якій просив: позовні вимоги задовольнити частково; судові витрати розподілити у відповідності до ст. ст. 137, 141 ЦПК України; розглянути справу без його та відповідача участі.
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, які додані до справи.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 
Судом встановлено, що 17.10.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №7864231 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) (далі – Договір).
За цим Договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, для придбання товарів та/або робіт та/або послуг (на задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (комісію та проценти) від суми позики (п. 1. Договору).
Відповідно до п. 1.1. Договору денна процентна ставка - загальні витрати за позикою за кожний день користування коштами позики, виражені у процентах від загального розміру виданої позики, яка розраховується за формулою: ДПС (ЗВСК/ЗРК)/t x 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за позикою; ЗРК - загальний розмір позики; t - строк користування у днях. 
Комісія - грошові кошти, що нараховуються на суму позики, і є платою за надання такої позики, та є складовою загальних витрат за споживчим кредитом (п. 1.2. Договору).
Відповідно до п. 1.3. Договору проценти - грошові кошти, що нараховуються на суму позики/залишок суми позики і є платою за користування такою позикою (договором передбачено процентну ставку (фіксовану), денну процентну ставку та у визначених договором випадках - процентну ставку за понадстрокове користування позикою).
Пеня - грошові кошти, що нараховуються на залишок суми позики у визначених договором випадках порушення позичальником умов договору (п. 1.4. Договору).
Положеннями п. 2. Договору передбачені параметри та умови позики: сума позики - 5000,00 грн.; строк позики/строк договору - 30 днів; процентна ставка (фіксована) - 0,01 % в день; комісія - 25,21 % від суми позики, що складає 1260,50 грн.; дата надання позики = 17.10.2025; дата повернення позики - 15.11.2025; денна процентна ставка - 0,85%; процентна ставка за понадстрокове користування позикою/залишком позики - 5 % за день; пеня - 5% в день; орієнтовна реальна річна процентна ставка – 1644,02%; орієнтовна загальна вартість позики – 6275,00 грн.
Номер електронного платіжного засобу ОСОБА_1 у вищезазначеному договорі вказаний як НОМЕР_1 .
Договір та інші супутні документи підписано відповідачем 17.10.2025 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором 43kAS0. 
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту.
Згідно ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Згідно ст.ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором №7864231 від 17.10.2025, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 5000,00 грн., що підтверджується квитанцією №46068-44781-12023 від 17.10.2025 (дата та час здійснення операції – 17.10.2025 10:01:18; сума переказу - 5000,00 грн.; номер картки отримувача - НОМЕР_1 ). 
Згідно відповіді АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вих.№ 20.1.0.0.0/7-260603/83332-БТ від 08.06.2026 та виписки по рахунку за період з 17.10.2025 по 22.10.2025, наданих на виконання ухвали суду від 26.05.2026, на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в банку емітовано карту № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), на яку 17.10.2025 здійснено переказ коштів у розмірі 5000,00 грн.
З довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 вих.№752 від 04.07.2023 вбачається, що ОСОБА_1 відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.06.2023 №177 призваний на військову службу по мобілізації на підставі Указу Президента України №69/2022 та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_5 .
Згідно довідки Військової частини НОМЕР_6 вих.№229 від 19.05.2026 солдат ОСОБА_1 з 24.09.2024 (наказ №333) дійсно перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_6 .
Щодо права вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до відповідача слід вказати наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. 
20.02.2026 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) укладено договір факторингу № 20022026/4, відповідно до якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (фінансування) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (комісію, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Згідно реєстру боржників №1 до вищезазначеного договору факторингу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №7864231 в сумі 16275,00 грн., з яких: 5000,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 14,50 грн. – сума заборгованості за відсотками; 1260,50 грн. – сума заборгованості за комісією; 10000,00 грн – сума заборгованості за пенею.
Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №20022026/4 від 20.02.2026 та платіжною інструкцією №23849 від 24.02.2026, що свідчить про виконання фактором своїх обов`язків за вищевказаним договором факторингу.
Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» наділено правом грошової вимоги до відповідача.
Щодо розміру заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню та правових підстав стягнення заборгованості за цим договором слід вказати наступне.
Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
В порядку визначеному ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Положеннями ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Кредитний договір, як і договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Судом встановлено, що 17.10.2025 відповідач ОСОБА_1 уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС» договір позики №7864231 та отримав грошові кошти у розмірі 5000,00 грн. строком на 30 днів.
Первісний кредитор свої зобов`язання за укладеним договором позики виконав, на відміну від відповідача, який своєчасно відповідно до встановленого графіку не повертав грошові кошти в строк та розмірі, визначених умовами договору, тобто не виконував свої зобов`язання належним чином, що призвело до виникнення заборгованості.
Позивачем заявлено до стягнення з відповідача заборгованість за договором позики №7864231 від 17.10.2025 у загальному розмірі 16275,00 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу (тіло кредиту) – 5000,00 грн.; сума заборгованості за відсотками – 14,50 грн.; сума заборгованості за пенею – 10000,00 грн.; сума заборгованості за комісією – 1260,50 грн.
Станом на день розгляду справи судом строк кредитування за умовами договору сплив, проте відповідач не надав суду доказів виконання умов договору позики та погашення заборгованості. 
Отже, позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 5000,00 грн. є доведеними та обґрунтованими належними доказами у справі.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача відсотків за користування позикою, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що з 26.06.2023 ОСОБА_1 призваний на військову службу за мобілізацією.
Пільги встановлені ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» розповсюджуються на відповідача з дня призову його на військову службу, тобто з 26.06.2023. 
З наданого розрахунку заборгованості за договором позики №7864231 від 17.10.2025 вбачається, що станом на 20.02.2026 відповідач має заборгованість зі сплати процентів у розмірі 14,50 грн., які нараховані з 18.10.2025. Отже, позовні вимоги в частині стягнення відсотків за користування позикою задоволенню не підлягають.
Щодо стягнення комісії за видачу позики, суд зазначає наступне.
У п. 2.4. Договору передбачена сплата комісії за надання позики у розмірі 22,21% від суми позики, що складає 1260,50 грн.
Закон України «Про споживче кредитування» прямо не вказує на недійсність умови кредитного договору про встановлення комісії за надання кредиту.
Умови договору позики не дають підстав для висновку, що одноразова комісія за надання позики може передбачати плату за інші послуги, які позикодавець зобов`язаний надати безкоштовно, а отже і для висновку про нікчемність такої умови. Таким чином сума комісії за надання позики підлягає стягненню з відповідача.
Суд не погоджується з доводами представника відповідача про те, що комісія нарахована протиправно, оскільки вона передбачена договором (п. 2.4. Договору), з яким відповідач ознайомлювався до його підписання, та підписав договір, погоджуючись з усіма його умовами.
Тому суд задовольняє позов в цій частині та стягує з відповідача заборгованість за комісією у розмірі 1260,50 грн.
Стосовно пені у розмірі 10000,00 грн. суд зазначає, що вказаний розмір коштів не підлягає стягненню з відповідача, оскільки відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного стану у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.      При цьому виключення зі змісту Закону України «Про споживче кредитування» норм щодо заборони стягнення під час воєнного стану з боржника неустойки за невиконання позикових (кредитних) зобов`язань не має правового значення, оскільки якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, що має юридичну силу закону України, містять однопредметні норми, що мають різний зміст, то пріоритетними є норми ЦК України (п.75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі №334/3161/17).
Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє часткове підтвердження в ході судового розгляду, є достовірними та частково обґрунтованими, а тому суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню на суму 6260,50 грн., з яких: 5000,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 1260,50 грн. – сума заборгованості за комісією. У задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити.
Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.
Аналогічні висновки, викладені в постанові Верховного Суду України від 01.03.2017 у справі № 703/686/15-ц (провадження № 6-152цс17).
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є особою з інвалідністю другої групи, що підтверджується копією посвідчення серія НОМЕР_7 .
З врахуванням викладеного, судові витрати сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Зважаючи на те, що суд частково задовольнив позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а ОСОБА_1 згідно із п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, відповідно до вищенаведених правил та положень ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, позивачу належить компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені судові витрати за розгляд справи в розмірі 1024,14 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд –
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, реквізити IBAN № НОМЕР_8 у АТ «ТАСкомбанк») заборгованість за договором позики №7864231 від 17.10.2025 у розмірі 6260,50 грн. (шість тисяч двісті шістдесят гривень п`ятдесят копійок), з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу – 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень); сума заборгованості за комісією – 1260,50 грн. (одна тисяча двісті шістдесят гривень п`ятдесят копійок).
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.    
Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014) за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1024,14 грн. (одна тисяча двадцять чотири гривні чотирнадцять копійок).
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення в повному обсязі складено та підписано 26.06.2026.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження: 07400, Київська область, Броварський район, місто Бровари, вулиця Лісова, будинок 2.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О.Л. Овчаренко