Справа № 162/100/26
Провадження № 2/162/159/2026

ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2026 року селище Любешів
Любешівський районний суд Волинської області у складі судді Глинянчука В.Д., за участі секретаря судового засідання Смаль Т.П., розглянувши у порядку загального позовного провадження справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування,
встановив:
І. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі. 
Представниця позивачки ОСОБА_3 звернувся з цим позовом до суду 06 лютого 2026 року. 
Ухвалою суду від 11 лютого 2026 року у справі відкрито загальне позовне провадження.
У ході підготовчого провадження у справі за клопотанням представниці позивачки замінено первісного відповідача Любешівську селищну раду на ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 13 квітня 2026 року підготовче провадження у справі закрито з призначенням справи до судового розгляду на 12 травня 2026 року.
Від представниці позивачки ОСОБА_1 адвокатки Михалик Г.В. надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. 
Відповідач ОСОБА_2 подав до суду письмову заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи без його участі. 
Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.
ІІ. Стислий виклад позиції позивача. 
Представниця позивачки адвокатка Михалик Г.В. просить встановити факт належності свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 . 
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який є батьком позивачки ОСОБА_1 . Після смерті батька у селі Щитинь залишилось нерухоме майно, спадкоємцем якого за заповітом є позивачка. ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом спільного проживання з спадкодавцем, а також звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, оригінал свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами втрачено. Крім того, при реєстрації права власності була допущена технічна помилка, а саме власником вищевказаного майна зазначено ОСОБА_4 . Таким чином, нотаріальне оформлення спадкових прав на житловий будинок неможливе через відсутність правовстановлюючого документа та наявністю розбіжностей у написанні прізвища спадкодавця. За таких обставин позивачка змушена звернутись до суду. 
ІІІ. Стислий виклад позиції відповідача. 
Відповідач ОСОБА_2 у поданій до суду заяві позов визнав.
IV. Норми права, які застосував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог.
Відповідно до статей 1216-1218 Цивільного кодексу України (далі -- ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
У відповідності з частиною першою статті 1222 ЦК спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до статті 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. 
Згідно з частиною першою статті 1235 ЦК заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Згідно з частинами першою та п`ятою статті 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Пунктом 11 частини першої статті 346 ЦК визначено, що право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.
У відповідності до частини першої статті 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до статті 392 ЦК власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. 
Згідно з частиною першою статті 82 ЦПК обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Враховуючи наявні у справі письмові докази, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а рішення суду слугуватиме підставою для державної реєстрації прав ОСОБА_1 на спадкове нерухоме майно.
V. Питання розподілу судових витрат. 
Позивачка як особа, віднесена до категорії 1 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, звільнена від сплати судового збору при поданні позовної заяви.
У матеріалах справи відсутні відомості про понесені сторонами судові витрати. 
VІ. Висновок суду щодо позовних вимог.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 206, 264, 265 ЦПК, суд
ухвалив:
Позов задовольнити повністю.
Встановити факт належності ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , виданого 23 серпня 1990 року виконкомом Любешівської районної Ради народних депутатів на ім`я ОСОБА_4 . 
ОСОБА_1 визнати власником нерухомого майна у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яке згідно даних технічного паспорта Комунального підприємства «Волиньпроект» Волинської обласної ради від 22 липня 2025 року розташоване по АДРЕСА_1 , а саме: житлового будинку «А-1», прибудови «а», веранди «а1», сараю «Б-1», сараю «В-1», вбиральні «Г», огорожі « № 1», колодязя «№ 2». 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду. 
Ім`я позивача: ОСОБА_1 ; місце проживання позивача: АДРЕСА_2 ; РНОКПП позивача: НОМЕР_1 .
Ім`я відповідача: ОСОБА_2 ; місце проживання відповідача: АДРЕСА_3 ; РНОКПП відповідача: НОМЕР_2 .

Суддя В.Д. Глинянчук