Справа №442/2561/26 
Провадження №2/442/1402/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі - головуючої судді - Курус Р.І., розглянувши в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Дрогобичтеплоенерго» Дрогобицької міської ради, в інтересах якого діє представник Бернадович Владислав Володимирович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію, -
в с т а н о в и в :
01.04.2026 до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області через підсистему «Електронний суд» надійшла вищевказана позовна заява.
В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач є власником квартири у багатоквартирному житловому будинку, яка відключена від системи централізованого опалення. Позивач з часу відключення квартири відповідача від централізованого опалення (ЦО) надає йому комунальну послугу з теплопостачання в частині опалення місць загального користування будинку, а також здійснює абонентське обслуговування (розподіл, облік, виставлення рахунків тощо). Нарахування за зазначені послуги проводяться щомісячно відповідно до встановлених тарифів. 
Відповідач, починаючи з грудня 2023 року не здійснює оплату за надану послугу, унаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 6663,92 грн за місцем проживання, а саме за адресою АДРЕСА_1 . 
Незважаючи на відключення квартири від ЦО, система опалення будинку залишається функціональною, а сам будинок продовжує централізовано опалюватись для забезпечення комфортної температури в місцях загального користування (під`їзди, сходові клітини тощо) та підтримання роботи внутрішньобудинкових мереж.
Таким чином вважає, що від`єднання квартири від ЦО не змінює правового статусу відповідача як співвласника будинку і не звільняє його від обов`язку утримувати спільне майно, в тому числі через оплату витрат на опалення МЗК.
Вказує на те, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання перед відповідачем - забезпечував постачання теплової енергії для будинку, належно інформував відповідача про нарахування та вимагав оплати, що підтверджується доказами. Відповідач же свого обов`язку не виконала, оплату не внесла, і не надала позивачу жодних заперечень чи доказів неправомірності нарахувань.
Враховуючи наявність заборгованості у відповідача КП «Дрогобичтеплоенерго» ДМР зверталось до суду у порядку наказного провадження.
Зазначає, що судовим наказом Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 лютого 2026 року у справі № 442/950/26 вимоги КП «Дрогобичтеплоенерго» ДМР до ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості за надані послуги було задоволено повністю.
Однак, судовий наказ у подальшому скасовано за заявою ОСОБА_1 , що відповідно до положень ЦПК України не вирішує спір по суті та не спростовує наявності заборгованості.
На підставі вищевикладеного, позивач звернувсядо суду з даною позовною заявою, просить її задоволити в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.
24.04.2026 суддею отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання відповідача,/а.с.15/.
Ухвалою від 03.04.2026 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін на 04.05.2026. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення,/а.с.16/.
Дана ухвала направлялась сторонам по справі,/а.с.17-19/.
17.04.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у яких остання просить у позовних вимогах позивача відмовити в повному обсязі. Мотивує тим, що у 2007 році відповідач припинила користуватись централізованим опаленням, встановивши автономне опалення, тому з цього часу відсутні будь-які договірні відносини між сторонами. Зсилається на те, що вона не зобов`язана сплачувати за теплову енергію, витрачену на опалення місць загального користування у будинку, оскільки у будинку фактично відсутні будь-які опалювальні прилади у місцях загального користування - коридорах, сходових клітках та підвалах, що зокрема, на думку відповідача, підтверджується листом ЖЕО, який долучений до матеріалів справи. Крім цього, вказує на те, що нею вже сплачуються витрати на утримання внутрішньо-будинкових мереж на користь ЖЕО,/а.с.20-25/.
21.04.2026 від позивача надійшла відповідь на відзив, у яких останній не погоджується із доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву. Вказує на те, що багатоквартирний будинок на АДРЕСА_2 не є відключеним від системи централізованого опалення, у спірний період позивач фактично надавав до цього будинку послугу з постачання теплової енергії, у тому числі в частині теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування для забезпечення функціонування внутрішньо-будинкових систем опалення. Зазначене підтверджується актами пуску теплоносія за відповідні опалювальні періоди, які свідчать про подачу теплоносія до вказаного будинку. Зазначає, що обов`язок зі сплати спірних нарахувань не ставить у залежність від наявності чи відсутності окремих опалювальних приладів у місцях загального користування, оскільки законодавством не передбачено звільнення споживачів від оплати теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування, у разі відсутності таких приладів,/а.с.26-60/.
29.04.2026 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив. У своїх запереченнях остання зсилається на те, що опалення місць загального користування у будинку фактично не проводиться, а подача теплоносія, на які покладається позивач, не є доказом надання спірних послуг саме відповідачу як споживачу, а є лише технічним фактом подачі теплоносія до будинку, що не доводить фактичного споживання теплової енергії у місцях загального користування, оскільки у таких місцях відсутні будь-які опалювальні прилади. Труби системи опалення проходять через квартири, а не через місця загального користування, а у квартирі відповідача на верхньому поверсі взагалі відсутні стояки та труби. Таким чином, вказує, що теплова енергія у місцях загального користування фактично не споживається.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 
Клопотання про розгляд справи за участю сторін до суду не надходило.
Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 05.02.2026 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області видано судовий наказ про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії для опалення місць загального користування та плату за абонентське обслуговування з ОСОБА_1 на користь КП «Дрогобичтеплоенерго» Дрогобицької міської ради у розмірі 5495,26 грн. та 332,80 грн. судових витрат,/а.с.6/.
20.02.2026 ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області судовий наказ від 05.02.2026 скасовано,/а.с.7/.
Відповідно до відповіді №2557293 з Єдиного державного демографічного реєстру відповідач зареєстрована за адресою - АДРЕСА_1 ,/а.с.15/.
Згідно актів пуску теплоносія КП «Дрогобичтеплоенерго`Дрогобицької міської ради за 2023-2025 рр. було проведено подачу теплової енергії в приміщення житлового будинку на АДРЕСА_2 ,/а.с.31-33/.
Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу постачання теплової енергії, врегульовано законами України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359, якою встановлено порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами.
Ст. 162 ЖК України передбачено, що плата за користування житловим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Згідно п. 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, споживачі, які відмовилися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку, відповідно до методики, що затверджується органом виконавчої влади.
Так, відповідно до Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, якою встановлений порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами, затвердженої Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359: власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку. Внутрішньо будинкові мережі централізованого опалення і гарячого водопостачання належать до інженерного житлового будинку і є його невід`ємною частиною. Відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі.
Згідно з п.2.1.2 Методики, якщо у будинку встановлено загально будинковий прилад комерційного обліку теплової енергії, спожитої на опалення всіх житлових приміщень та місць загального користування, кількість теплової енергії на опалення місця загального користування визначають як частку теплової енергії від загальної витрати на опалення будинку, пропорційно до показів приладів виміру витрат теплоносія.
Пунктом 2.2.2 Методики зазначено, що розподіл визначених величин витрат теплової енергії, спожитої на опалення місць загального користування між окремими помешканнями будинку, які не мають відокремленого входу, пропорційний до їх загальної опалюваної площі. Для кожного помешкання розраховується і коефіцієнт, який відображає частку загального платежу від опалення місць загального користування, що припадає на дане помешкання.
Судом встановлено, що об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку: і житлових, і нежитлових. Тепло поширюється всередині будинку від усіх елементів системи опалення, від кожної її ділянки, і поширюється по всіх приміщеннях, незалежно від наявності або відсутності в конкретному приміщенні окремих елементів системи опалення. Теплоносій на вказаний будинок подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинку. Відсутність окремих елементів системи опалення в приміщенні не свідчить про те, що теплова енергія не споживається.
Втрати теплової енергії на ділянці мережі від межі розподілу до місця установки опалювальних приладів відноситься до втрат абонента (споживача). Тому співвласники квартир повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі.
Таким чином, відключення споживача від обов`язку брати участь у відшкодуванні витрат на теплову енергію, витрачену на місця загального користування та забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем, а теплопостачання багатоквартирного будинку охоплює не лише радіатори чи інші прилади опалення, а й трубопроводи, арматуру та інші елементи внутрішньобудинкових систем.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 грудня 2020 року у справі № 311/3489/18.
Власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку. Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення і гарячого водопостачання належать до інженерного обладнання житлового будинку і є його невід`ємною частиною. Таким чином, співвласники багатоквартирного будинку зобов`язанні брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку пропорційно своїй частці спільного майна у будинку.
Тобто, усі співвласники багатоквартирного будинку зобов`язанні проводити оплату за загально-будинкові потреби на опалення пропорційно своїй частці спільного майна у будинку.
Як вбачається з листа КП «Управитель Житлово-експлуатаційне об`єднання» Дрогобицької міської ради №150 від 30.05.2025, працівниками підприємства було проведено обстеження інженерних мереж теплопостачання у житловому будинку на АДРЕСА_2 , відповідно до якого встановлено, що труби загального користування та прилади обігріву відсутні на сходових клітках під`їздів будинку, однак, проходять через приміщення квартир мешканців будинку, пульт прийому теплопостачання та приладу обліку теплової енергії знаходиться у підвальному приміщенні. Вказано, що у квартирі АДРЕСА_3 загальні стояки та прилади обігріву відсутні, встановлено індивідуальне опалення,/а.с.22/.
Таким чином, квартира АДРЕСА_4 від`єднана від системи централізованого опалення, нарахування по вказаній квартирі проводиться тільки за опалення місць загального користування та забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем.
Отже, відповідач є споживачами послуг, що надаються КП «Дрогобичтеплоенерго» Дрогобицької міської ради.
Оскільки, відповідач ОСОБА_1 нелажним чином не виконувала свого обов`язку по сплаті послуг з постачання теплової енергії для опалення місць загального користування та плату за абонентське обслуговування, у неї утворилася заборгованість, яка станом на лютий 2026 року становить в розмірі 6663,92 грн., що стверджується письмовим розрахунком нарахувань та оплати за послуги теплопостачання,/а.с.5/.
Пунктом 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що плата за абонентське обслуговування - це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).
Згідно п.33 Правил надання послуг з постачання теплової енергії, передбачена щомісячна плата за абонентське обслуговування. Абонентська плата включає такі витрати: здійснення розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами (зняття показів теплового лічильника, розподіл спожитих Гкал між абонентами; друк інформаційних повідомлень), оплата банківських послуг, нарахування та стягнення плати за спожиті послуги; заробітна плата обслуговуючого персоналу та нарахування єдиного соціального внеску на зарплату; обслуговування та заміна вузлів комерційного обліку теплової енергії (у разі їх наявності), господарські витрати (електроенергія, заправка картриджів, обслуговування комп`ютерів, канцелярські витрати, надання різних довідок).
Плата за абонентське обслуговування нараховується всім споживачам. Споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуги або у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого теплопостачання.
Плата за абонентське обслуговування затверджується внутрішнім наказом по підприємству та визначається виконавцем комунальних послуг за їх фактичними витратами у розрахунку на 1 абонента/місяць. Тобто, плата за абонентське обслуговування розраховується не за обсяги спожитих послуг, а в розрахунку на 1 абонента та виставляється, як окремий платіж.
Відповідач, всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надала належних та допустимих доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості по оплаті загальнобудинкових потреб на опалення та плати за абонентське обслуговування, заперечуючи позовні вимоги відсутністю підстав для нарахування та стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення.
Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнанні індивідуальними системами опалення. 
Незважаючи на те, що квартира АДРЕСА_4 , від`єднана від системи централізованого опалення, нарахування по вказаній квартирі проводиться за опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку, за теплову енергію витрачену на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання та за абонентське обслуговування, а тому споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги, отримані нею.
Судом встановлено, що позивач в повному обсязі виконав свої зобов`язання по наданню послуг. Доказів протилежного, зокрема, ненадання відповідачам послуг, надання неякісних послуг тощо, судом не встановлено.
Таким чином, розглянувши справу в межах визначених предмету спору, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження під час розгляду, суд вважає, що позовні вимоги доведені належними і допустимими доказами, а тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь позивача слід стягнути 3328,00 грн. понесених судових витрат.
Керуючись ст. ст. 4, 11-13, 77, 81, 141-142, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Позов задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Дрогобичтеплоенерго» Дрогобицької міської ради заборгованість за послуги постачання теплової енергії на опалення місць загального користування та плату за абонентське обслуговування в розмірі 6663,92 гривень (шість тисяч шістсот шістдесят три гривні, 92 копійки) та 3328,00 гривень (три тисяч триста двадцять вісім гривень, 00 копійок) понесених судових витрат.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 04 травня 2026 року.
Позивач: Комунальне підприємство «Дрогобичтеплоенерго» Дрогобицької міської ради, ЄДРПОУ 05445563, місцезнаходження – вул. Індустріальна, 1А м. Дрогобич Львівської області.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання – АДРЕСА_1 .

Головуюча суддя Курус Р.І.