ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 756/2544/25
Провадження № 2/362/842/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2026 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,
за участю секретаря Тельнової О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Василькові Київської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1  про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,
в с т а н о в и в:
До Васильківського міськрайонного суду Київської області від Обухівського районного суду Київської області за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом ПрАТ «СК «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, в якій вони просять стягнути з ОСОБА_1 на їх користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 51716,68 грн. та судові витрати у розмірі 3028 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 09.03.2019 року о 18:00 на вул. Червоноармійська, 48, в с. Іванковичі, сталася ДТП за участі автомобіля «Hyundai Gets» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , та автомобіля «Land Rover Discovery» д.н.з. НОМЕР_2 . У результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки. Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.06.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст.130 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. На момент скоєння ДТП, майнові інтереси страхувальника – ТОВ «Екопромлайн», пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом «Land Rover Discovery» д.н.з. НОМЕР_2 , були застраховані договором добровільного страхування наземного транспорту «Каско» №DNH0UA-413». Власник пошкодженого транспортного засобу «Land Rover Discovery» д.н.з. НОМЕР_2 звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. АТ «СК «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 129 373,21 грн. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Hyundai Gets» д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована в АТ «СГ ТАС» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ007768237, у зв`язку з чим АТ «СГ ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 77 656,53 грн. Позивач отримав право вимоги до відповідача щодо відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою в розмірі 51 716,68 грн.
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 03.04.2025 року цивільну справу за позовом ПрАТ «СК «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування передано до Обухівського районного суду Київської області для розгляду за підсудністю (а.с. 41).
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 27.05.2025 року цивільну справу за позовом ПрАТ «СК «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування передано до Васильківського міськрайонного суду Київської області для розгляду за підсудністю (а.с. 48).
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області 01.09.2025 року справу прийнято до провадження та відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в спрощеному позовному провадженні (а.с. 53).
Представник ПрАТ «СК «АРКС» клопотань про розгляд справи із повідомленням сторін до суду не направляв, провив проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження за останнім відомим місцем реєстрації, конверти повернулись на адресу суду, із відміткою «адресат відсутній» (а.с. 56-57), правом подати відзив на позовну заяву не скористався, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України.
На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Отже, оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі зачного рішення та задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 09.03.2019 року о 18 год. 00 хв. на вул. Червоноармійська, 48, с. Іванковичі ОСОБА_1 , виїжджаючи з прилеглої території не надав переваги в русі автомобілю «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, що призвело до зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Крім того, ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, не стійка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відносно водія ОСОБА_1 09.03.20219 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №082150 та ОБ №082149 (а.с. 4).
Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11.06.2019 року ОСОБА_1 визано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрито, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
У постанові Верховного Суду від 26.10.2022 року у справі № 645/6088/18 зазначено про те, що закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП (постанова Верховного Суду від 29.04.2020 року в справі № 686/4557/18).
Таким чином, вина ОСОБА_1 у скоєнні ДТП є підтвердженою.
На момент скоєння ДТП цивільна відповідальність ТОВ «Екопромлайн» як власника транспортного засобу «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована в АТ «СК «АХА Страхувальник» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту (Каско) №DNH0UA-413», строк дії договору до 14.08.2019 року (а.с. 7-15).
ТОВ «Екопромлайн» звернулося до АТ «СК «АХА Страхувальник» із заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту (а.с. 16).
Відповідно до страхового акту №АХА2461706 від 18.04.2019 року та розрахунку страхового відшкодування, сума страхового акту становить 129 373,21 грн. (а.с. 21-22).
На підставі платіжного доручення №554587 від 22.04.2019 року ПрАТ «СК «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування ТОВ «Екопромлайн» в розмірі 129 373,21 грн. (а.с. 23).
На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Hyundai Gets» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 була застрахована в АТ «СГ ТАС» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ007768237 (а.с. 24, 26-27).
02.08.2019 року АТ «СГ ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування за полісом №АМ007768237 на користь АТ «СК «АРКС» в розмірі 77 656,53 грн., що пітверджується платіжним дорученням №40350 (а.с. 25).
Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Згідно з вимогами пункту 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.
Частиною 1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
У відповідності до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту.
Згідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяні збитки.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У відповідності до положень ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеною небезпеки, відшкодовується особою, яка на правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортнимзасобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до п. 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України в п. 2 від 27 березня 1992 р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суд бере до уваги, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок.
За п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2014 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Пунктом 32.7 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Системний аналіз пункту 32.7 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 зазначеної Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів дає можливість дійти висновків, відповідно до яких власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювана шкоди була застрахована, але розміру такового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.
Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.12.2018 року по справі № 522/24855/14-ц.
В абзаці 3 пункту 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Вищевказані правові висновки також було викладено Верховним Судом у постанові від 23.10.2019 у справі №337/1673/16-ц та постанові від 20.06.2019 у справі № 362/5422/15.
Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень суду не надав.
Враховуючи, що з вини ОСОБА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено транспортний засіб «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ТОВ «Екопромлайн», яка в свою чергу отримала страхове відшкодування від позивача в розмірі 129 373,21 грн., які в подальшому звернулись в порядку ст.ст. 993, 1191 ЦК України та ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до АТ «СГ ТАС», які відшкодували їм частково страхове відшкодування за полісом №АМ007768237 у розмірі 77 656,53 грн., суд дійшов висновку про те, що різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою становить 51 716,68 грн., які підлягають стягненню з відповідача.
З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПрАТ «СК «АРКС» про відшкодування шкоди є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн. 
Керуючись статтями 979, 980, 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», статтями 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 258-259, 265, 268, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд,
у х в а л и в:
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 51 716,68 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Васильківським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» адреса: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ЄДРПОУ 20474912. 
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації:  АДРЕСА_1 ; можливе фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .
Текст рішення складено 14.05.2026 року.
Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко