Справа № 346/4880/25
Провадження № 2/346/378/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
16 червня 2026 р.	м. Коломия   Коломийський міськрайонний суд  Івано - Франківської області  	

у складі головуючого судді Калинюка О.П.
з участю секретаря Слободян А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача - приватне акціонерне товариство «Страхова група ТАС», про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування,
ВСТАНОВИВ: 
свою вимогу сторона позивача обґрунтовує тим, що 25.11.2024 року у смт. Отинія Коломийського району Івано-Франківської області відбулась дорожня-транспортна пригода (далі - ДТП), в якій відповідач, керуючи автомобілем марки “ВАЗ - 21011” , д.н.з. “ НОМЕР_1 ”, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в результаті чого остання загинула на місці пригоди.
16.12.2024 року потерпіла ОСОБА_3 через свого представника, адвоката Репецького В.Г. звернулась до Моторного транспортного страхового бюро України (далі - МТСБУ) із заявою про виплату страхового відшкодування (витрат на поховання та витрат по втраті годувальника).
21.01.2025 року МТСБУ на підставі наказу №3.1/2064 та довідки №1 від 24.01.2025 р. (обидва документи) перерахувало вказаній потерпілій особі відшкодування шкоди, пов`язаної із втратою годувальника, в розмірі 288 000 грн., що підтверджується даними відповідного платіжного доручення.
24.01.2025 року МТСБУ звернулось до відповідача з листом про компенсацію зазначеної виплати в добровільному порядку, однак, цей лист залишено відповідачем без задоволення.
31.01.2025 року кримінальне провадження щодо даної події, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.11.2024 року за №12024090000000690 закрито у зв`язку з відсутністю в діяннях відповідача складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Відповідно до інформації з бази МТСБУ поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - страховий поліс) на транспортний засіб марки “ВАЗ - 21011”, д.н.з. “ НОМЕР_1 ”, у відповідній базі відсутній, що свідчить про те, що відповідач на момент вчинення вказаної ДТП не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Тому сторона позивача вважає, що має право подати в порядку регресу позов до відповідача про стягнення виплаченого потерпілій страхового відшкодування у вище вказаному розмірі, так як відповідач не застрахував свою цивільно-правову відповідальність на момент зазначеної .
У зв`язку із цим сторона позивача просить стягнути з відповідача грошові кошти в загальному розмірі 288 000 грн. в якості виплаченого страхового відшкодування, а також судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 4 320 грн.
Представник позивача в судове засідання 16.06.2026 року не з`явилася, 07.11.2025 р., 28.11.2025 р. та 05.01.2026 року від представника позивача ОСОБА_4 надійшли заяви про розгляд справи без її участі, на підставі поданих документів , а також з проханням про задоволення позову (а. с. 63, 73, 104-106). 
31.10.2025 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову з наступних підстав.
24.01.2024 року відповідач застрахував свою цивільно-правову відповідальність власників наземних транспортних засобів у відділенні АТ «Державний ощадний банк України», що знаходиться в смт. Отинія, по вул.. Шевченка,1, Коломийського району Івано-Франківської області. Проте, при оформленні страхового полісу №219064292 страховим посередником (його працівником) допущено помилку, і в цьому полісі вказано про транспортний засіб марки “ВАЗ 2109”, д.н.з. “ НОМЕР_2 ,” VIN НОМЕР_3 , рік випуску - 1991, зареєстроване місце проживання власника – с. Угорники Коломийський район Івано-Франківська область, Україна. 
При цьому працівник страхового посередника мав вказати наступні вірні дані: транспортний засіб - “ВАЗ 21011”, д. н. з. “ НОМЕР_1 ”, рік випуску - 1978, VIN - НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання власника – АДРЕСА_1 .
Відповідач також зазначає, що йому ніколи не належав і не перебував у його користуванні помилково вказаний в даному полісі автомобіль марки “ВАЗ- 2109”, і відповідачу нічого невідомо про цей автомобіль і про його власника. При цьому відповідачу з 2010 року належить саме вище зазначений автомобіль марки “ВАЗ - 21011”, д. н. з. “ НОМЕР_1 ”, рік випуску - 1978, VIN- НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання власника – АДРЕСА_1 .
Таким чином, відповідач вважає, що його цивільно-правова відповідальність була застрахована станом на 25.11.2024 року, і зі свого боку він надав всі необхідні документи для належного оформлення страхового полісу, і відповідач не мав і міг не надати працівнику вказаного страхового посередника ті відомості, які помилково вказані в полісі про автомобіль марки “ВАЗ - 2109”. 
Отже, працівником зазначеного страхового посередника допущена помилка при укладанні 24.01.2024 року з відповідачем договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №219064292, і невірно вказано відомості про забезпечений транспортний засіб і його власника (адже саме працівник страхового посередника повинен був звірити наявні у базі даних страховика дані відповідача з даними, наданими останнім в момент укладення вказаного договору страхування), або така помилка виникла внаслідок збою в системі цієї бази даних. 
Відповідач та його представник в судове засідання 16.06.2026 року не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
В судовому засіданні 20.05.2026 року представник відповідача, адвокат Перцович Надія Василівна позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні з викладених у відзиві на позовну заяву підстав. При цьому представник відповідача звернула увагу, що відповідач систематично укладав договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в тому числі у вище вказаного страхового посередника, і  за цими договорами забезпеченим транспортним засобом був саме “ВАЗ - 21011”, д. н. з. “ НОМЕР_1 ”, який з 2010 року належить відповідачу. 
Крім того, згідно з даними долученої стороною позивача постанови про закриття кримінального провадження від 31.01.2025 року (абзац 2 сторінки 2) автомобіль “ВАЗ-21011” є червоного кольору, а згідно з даними долученої до матеріалів даної цивільної справи інформації щодо перевірки автомобіля за державним номерним знаком “ НОМЕР_2 ”, автомобіль “ВАЗ - 2109” з таким номерним знаком є бежевого кольору.  
В судове засідання 16.06.2026 року, тобто повторно, представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача, не з`явився, причин своїх неявок не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в її відсутності, письмових пояснень не надав. 
Тому  у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу 16.06.2026 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, заслухавши сторону відповідача, свідка, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 24.01.2024 року відповідач уклав договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №219064292 за посередництвом відділення АТ «Ощадбанк» ТВБВ №10008/0137 філії – Івано-Франківського обласного управління. Цей договір оформлено завідувачем цього відділення ОСОБА_5 .
В даному договорі (полісі) забезпеченим транспортним засобом вказано “ВАЗ - 2109” , д.н.з. “ НОМЕР_2 ”, VIN - НОМЕР_3 , рік випуску - 1991.
В постанові від 31.01.2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.11.2024 року за №12024090000000690, по факту вказаної ДТП, зазначено, що 25.11.2024 року, біля 09:30 год. на ділянці дороги по вул. Шевченка в селищі Отинії Коломийського району Івано-Франківської області водій автомобіля марки “ВАЗ-21011”, д.н.з. “ НОМЕР_1 ”, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (тобто відповідач), рухався у напрямку м. Івано-Франківська по своїй смузі руху зі швидкістю біля 40 км/год. Коли цей автомобіль наближався до нерегульованого пішохідного переходу, що був позначений розміткою та дорожніми знаками, на цей перехід раптово, не зупиняючись перед ним, вийшла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого на неї здійснив наїзд даний автомобіль. Від отриманих травм ця пішохід загинула на місці цієї ДТП.
Згідно з даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №25 від 25.11.2024 року у відповідача як водія ознак сп`яніння не виявлено.
Тому вказаною постановою закрито дане кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діяннях відповідача ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Отже, в ході досудового слідства встановлено, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок необережних дій пішохода ОСОБА_2 , яка раптово вийшла на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, чим порушила Правила дорожнього руху України.
16.12.2024 р. потерпіла ОСОБА_3 як мати померлої ОСОБА_2 через свого представника, адвоката Репецького В. Г. звернулась до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та із заявою про виплату страхового відшкодування (відшкодування витрат на поховання та по втраті годувальника).
Судом встановлено, що 21.01.2025 року МТСБУ звернулось до відповідача з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, так як в МТСБУ відсутня інформація щодо наявності у відповідача на дату вказаної ДТП чинного полісу страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Судом також встановлено, що вказана вимога залишена відповідачем без задоволення. 
24.01.2025 року МТСБУ на підставі наказу №3.1/2064 від 24.01.2025 року, довідки №1 від 21.01.2025 р. перерахувало на користь потерпілої ОСОБА_3 відшкодування шкоди по втраті годувальника в розмірі 288 000,00 грн., що підтверджується даними платіжного доручення від 24.01.2025 р.
18.12.2025 року до суду надійшла відповідь від регіонального сервісного центру Головного сервісного Центру (ГЦС) МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія Головного сервісного Центру МВС) на виконання ухвали Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.12.2025 р. про витребування доказів Згідно з цією відповіддю відповідно до баз даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС України транспортний засіб марки “ВАЗ 2109”, номерний знак “ НОМЕР_2 ”, номер кузова “ НОМЕР_3 ”, в період з 09.10.2014 року зареєстровано за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителем АДРЕСА_2 . При цьому вказано про відсутність відомостей про право власності чи користування зазначеним транспортним засобом відповідачем (а.с. 90).
26.12.2025 року та 19.02.2026 року до суду надійшли відповіді приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на виконання тією ж ухвали суду про витребування доказів. До цією відповіді долучено копію договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №219064292. І та вказано, що даний поліс укладався АТ «Державний Ощадний Банк України». Хто власник транспортного засобу марки «ВАЗ», державний номерний знак “ НОМЕР_2 ” у страховому полісі не зазначено, а лише вказано зареєстроване місце проживання. У одній із вказаних відповідей зазначено, що з відповідачем укладені такі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів:
- з 21.01.2022 р. по 20.01.2023 р. договір АТ1199188, ВАЗ 21011, НОМЕР_1 , 159543400G2101126;
- з 20.01.2023 р. по 19.01.2014 р. договір ЕР 212968773, ВАЗ 21011, НОМЕР_1 , НОМЕР_5 ;
- з 25.01.2024 р. по 24.01.2025 р. договір ЕР 219064292, ВАЗ 21011, НОМЕР_1 , 159543400G2101126 (а.с.117, 118).
16.01.2026 року надійшла відповідь від АТ «Державний ощадний Банк України» на виконання зазначеної ухвали суду від 05.12.2025 р. про витребування доказів, до якого долучено CD-R диск №46/12/2400/2025, на якому зафіксовані копії договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладених на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ), тобто відповідача, в період з 2022 по 2025 роки. 
Згідно з даними цієї відповіді в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) наявні договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності в період з 2022 по 2025 роки. 
Транспортний засіб «ВАЗ 2109», державний номерний знак « НОМЕР_2 », номер кузова “ НОМЕР_3 ” був забезпеченим за договором (полісом) від 24.01.2024 року №219064292, і цей договір (поліс) оформлено за посередництвом у відділенні АТ «Ощадбанк», ТВБВ №10008/0137 філії – Івано-Франківського обласного управління, завідувачем цього відділення Телюк Лесею Петрівною (а. с. 99).
У судовому засіданні було переглянуто зміст даного CD-R диску №46/12/2400/2025 та бере до уваги той факт, що забезпеченим транспортним засобом за даними договорами до 2024 року вказано “ВАЗ 21011”, д. н. з. “ НОМЕР_1 ” (а.с.100).  
В судовому засіданні 20.05.2026 року допитана свідок ОСОБА_5 , яка пояснила, що відповідач є клієнтом АТ «Ощадбанк», і кожного року він укладав договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у АТ «Ощадбанк». Крім того, свідок та відповідач є односельчанами, і їй відомо, що відповідач користується транспортним засобом червоного кольору, який в народі називають «Копійка». 
24.01.2024 року до свідка звернувся відповідач щоб укласти договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та ним надано документи для укладення договору ЕР 219064292. Свідок пояснила, що АТ «Ощадбанк» є страховим посередником не тільки від АТ «СГ «ТАС», а й від низки інших страхових компаній. Клієнт сам обирає з якою страховою компанією укладати вказаний договір. При укладенні договору свідок вносить дані з наданих клієнтом документів, після цього клієнт отримує смс-повідомлення з кодом, диктує свідку цей код, який свідок вписує в програму, формує договір, друкує його і віддає клієнту. Свідок зазначає, що при оформленні договору ЕР 219064292 вона ввела всі дані, які їй надав відповідач, вводила все вірно і пояснити як так трапилося, що за укладеним з відповідачем 24.01.2024 року договором забезпеченим транспортним засобом вказано “ВАЗ 2109”, д.н.з. “ НОМЕР_2 ”, а не “ВАЗ 21011”, д.н.з. “ НОМЕР_1 ”, може тільки тим, що могла виникнути помилка (збій) в системі бази даних страховика, що і спричинило укладення полісу, в якому невірно вказано забезпечений транспортний засіб. Свідок також повідомила, що їй невідомо про наявність у власності відповідача інших транспортних засобів, крім “ВАЗ 21011”, д.н.з. “ НОМЕР_1 ”.
У частині першій статті 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частин першої - п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
У пункті 1.8 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV), чинного на момент виникнення спірних правовідносин,   визначено, що страховий поліс - це єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору
Згідно з частинами першою - четвертою статті 18 Закону України «Про страхування» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), для укладання договору страхування страхувальник подає страховику письмову заяву за формою, встановленою страховиком, або іншим чином заявляє про свій намір укласти договір страхування. При укладанні договору страхування страховик має право запросити у страхувальника баланс або довідку про фінансовий стан, підтверджені аудитором (аудиторською фірмою), та інші документи, необхідні для оцінки страховиком страхового ризику.
Факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.
Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.
У статті 981 ЦК України визначено, що договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).
Істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства (стаття 982 ЦК України).
Відповідно до статті 983 ЦК України договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до пункту 17.6 ст.17 Закону № 1961-IV особливості укладення договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності встановлюються у порядку, визначеному уповноваженим органом за поданням МТСБУ.
Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 31 серпня 2017 року № 3631, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 вересня 2017 року за № 1197/31065, затверджено зміни до Положення про особливості укладання договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Вказаним розпорядженням, починаючи з 07 лютого 2018 року, забезпечена можливість укладання внутрішніх договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (які діють тільки на території України) в електронній формі.
У розділі ІІІ положення про особливості укладання договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженим розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 27 жовтня 2011 року № 673 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2011 року за № 1483/20221, визначено особливості укладання внутрішніх електронних договорів страхування.
Для укладення внутрішнього електронного договору страхування власник транспортного засобу через ІТС виражає намір укласти договір страхування та вносить відомості, необхідні для укладення такого договору, що є заявою на страхування. Перелік відомостей, необхідних для укладення внутрішнього електронного договору страхування, визначається МТСБУ та оприлюднюється на веб-сайті (веб-сторінці) МТСБУ.
Страховик на підставі отриманої через ІТС заяви на страхування формує пропозицію укласти внутрішній електронний договір страхування у формі проекту страхового поліса, що реєструється в єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Пропозиція укласти внутрішній електронний договір страхування направляється страховиком власнику транспортного засобу через ІТС і є чинною до закінчення доби, в якій її було сформовано.
Перелік відомостей, які повинні міститися у пропозиції укласти внутрішній електронний договір страхування, затверджується МТСБУ та оприлюднюється на веб-сайті (веб-сторінці) МТСБУ.
МТСБУ забезпечує можливість перевірки факту реєстрації пропозиції укласти внутрішній електронний договір страхування в єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та оприлюднює на веб-сайті (веб-сторінці) МТСБУ інформацію про спосіб перевірки факту реєстрації пропозиції щодо укладення внутрішнього електронного договору страхування. Інформація про спосіб перевірки власником транспортного засобу факту реєстрації конкретної пропозиції укласти внутрішній електронний договір страхування в єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів повинна міститись у такій пропозиції.
Якщо власник транспортного засобу погоджується з отриманою пропозицією укласти внутрішній електронний договір страхування, він надає страховику через ІТС відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) укласти внутрішній електронний договір страхування і підписує внутрішній електронний договір страхування через ІТС відповідно до законодавства, що регулює організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції.
Внутрішній електронний договір страхування вважається укладеним з моменту одержання страховиком відповіді про прийняття власником транспортного засобу пропозиції укласти внутрішній електронний договір страхування.
Внутрішній електронний договір страхування набирає чинності з початку строку його дії, що зазначений у страховому полісі, але не раніше дати його реєстрації в єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів;
Відповідно до пункту 2.1 статті 2  Закону № 1961-IV якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.
Згідно з пунктом 17.1 ст.17 даного Закону страховики зобов`язані укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір «Зелена картка») відповідно до цього Закону та чинного законодавства України.
Слід також врахувати, що відповідно до Переліку відомостей, необхідних для укладання внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затверджених протоколом Президії МТСБУ від 25 травня 2017 року № 401/2017, для укладання внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик повинен мати такі відомості:
1) відомості про страхувальника, для фізичної особи: прізвище, ім`я та по-батькові; домашня адреса із зазначенням поштового індексу; адреса електронної пошти; номер контактного телефону; ідентифікаційний номер Державного реєстру фізичної особи - платника податку (ІНПП) у разі його присвоєння; відомості про реквізити документа, що посвідчує особу (для пільговика - документ, що підтверджує його право на зменшення розміру страхового платежу), а саме: назва документа, його серія, номер, дата видачі та орган, що видав документ;
2) відомості про транспортний засіб (ТЗ), щодо якого укладається договір страхування: тип ТЗ; державний номерний знак; марка, модель; рік випуску; ідентифікаційний номер VIN (сімнадцятизначний) ТЗ або в разі відсутності в технічному паспорті відомостей про ідентифікаційний номер VIN, номер кузова (шасі, рами) транспортного засобу - відображається «б/н»; номер кузова (шасі, рами); населений пункт місця реєстрації ТЗ;
3) особливі умови використання забезпеченого ТЗ: ознака використання ТЗ протягом повного строку страхування та номера місяців, в яких використовується ТЗ (у разі укладення договору страхування з обмеженим періодом використання ТЗ протягом року); ознака використання ТЗ як таксі/маршрутне таксі; ознака того, що ТЗ підлягає обов`язковому технічному контролю та дата наступного ОТК (для ТЗ, що підлягає обов`язковому технічному контролю); ознака допущення до керування ТЗ осіб з водійським стажем менше 3 років;
4) інші відомості, необхідні страховику для оцінки ризику;
5) запланована дата початку дії договору страхування та строк страхування;
6) відомості, зазначені в пунктах 1-4, страховик повинен отримати від страхувальника, але має право перевірити їх достовірність шляхом звірки з наявними даними у власних інформаційних реєстрах та з даними державних інформаційних ресурсів.
За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Як зазначалося вище, відомості про страхувальника, транспортний засіб, щодо якого укладається договір страхування, а також особливі умови використання забезпеченого транспортного засобу страховик повинен отримати від страхувальника, але, водночас, має право перевірити їх достовірність шляхом звірки з наявними даними у власних інформаційних реєстрах та з даними державних інформаційних ресурсів.
Таким чином, страховик, отримавши інформацію від страхувальника щодо транспортного засобу та погоджуючись укласти договір страхування на підставі отриманих відомостей транспортного засобу та його технічних характеристик, не був позбавлений можливості додатково здобути інформацію щодо транспортного засобу, перевірити надану відповідачем інформацію з наявною у власних інформаційних ресурсах.
Дана позиція суду узгоджується із позицією, викладеною у постанові Верховного суду України Касаційного цивільного суду по справі № 759/3314/23 від 02 квітня 2025 року.
Несвоєчасне внесення даних до центральної бази даних МТСБУ з вини страховика чи його агента не можуть бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Це не робить договір недійсним. Відповідальність за помилки свого страхового представника несе страхова компанія. 
Такий висновок зроблений у постанові Верховного Суду України від 28 липня 2021 року у справі №759/24061/19. 
Отже, суд, враховуючи вище наведені докази та висновки Верховного Суду України у схожих правовідносинах, вважає, що на особу (страхувальника) не може покладатись обов`язок з відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, якщо такий обов`язок виник внаслідок допущеної під час укладання договору обов`язкового страхування помилки страховика (страхового посередника), адже в даному випадку відповідач як страхувальник надав всі необхідні відомості для укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, передбачені Переліком відомостей, необхідних для укладання внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затверджених протоколом Президії МТСБУ від 25 травня 2017 року № 401/2017, а страховик (страховий посередник) мав перевірити достовірність отриманих від страхувальника даних шляхом звірки з наявними даними у власних інформаційних реєстрах та з даними державних інформаційних ресурсів. 
Цей висновок додатково підтверджується вище зазначеними показаннями свідка ОСОБА_5 , яка підтвердила у судовому засіданні, що відповідач систематично, кожного року страхував свою цивільно-правову відповідальність щодо належного йому на праві власності транспортного засобу, а той факт, що забезпеченим транспортним засобом за договором (полісом) ЕР №219064292 виявився транспортний засіб “ВАЗ 2109”, д.н.з. “ НОМЕР_2 ”, може пояснити тільки помилкою в системі бази даних страховика. 
Крім того, суд бере до уваги, що АТ «СГ «ТАС» ( після залучення до справи у якості третьої особи) не було надано пояснення на позовну заяву, не висловлено заперечень на твердження сторони відповідача, що забезпеченим транспортним засобом за договором (полісом) НОМЕР_7 мав бути саме “ВАЗ 21011”, д.н.з. “ НОМЕР_1 ”, і що страховиком (страховим посередником) допущено помилку при укладенні вказаного договору. З цього випливає, що саме страховиком повинні відшкодовуватись виплачені МТСБУ витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування.
З урахуванням встановлених у справі обставин суд дійшов висновку, що позивачем не доведено обставин, які повинні підтвердити той факт, що саме з відповідача слід стягнути відшкодовані позивачем витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування. 
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд також дійшов висновку, що заявлена позовна вимога не підлягає задоволенню.
На підставі наведеного у задоволенні позову слід відмовити.
На підставі статей 15, 16, 203 Цивільного кодексу України, статтями 1, 2, 3, 14, 17 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності" №1961- IV, Положення про особливості укладання договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та керуючись статтями 2, 4, 12, 76-81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України,  суд
ВИРІШИВ:
у задоволенні позову  Моторного (транспортного) страхового бюро, (місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, Русанівський бульвар, 8, код ЄДРПОУ 21647131), до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , жителя АДРЕСА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача - приватне акціонерне товариство «Страхова група ТАС» (місцезнаходження юридичної особи: 03062, м. Київ, пр.-т Перемоги, буд. 65, код ЄДРПОУ:  30115243), про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 288 000 (двісті вісімдесят вісім тисяч) гривень  відмовити у зв`язку з безпідставністю позовних вимог. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Повний текст рішення виготовлено 25.06.2026 року. 

Суддя: 	Калинюк О. П.