Справа № 950/957/26
2/950/746/26
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И  

16 червня 2026 року м.Лебедин 
Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Бакланова Р. В. 
з участю секретаря - Гладкової С.В., 
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Вакуленко Наталія Михайлівна до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину на період навчання,
встановив:

До Лебединського районного суду Сумської області звернулася представник позивачки - адвокат Вакуленко Наталія Михайлівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 серпня 2007 року, який розірвано рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 25 червня 2014 року у справі № 575/475/14-ц, що набрало законної сили 07 липня 2014 року.
Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком дитини у свідоцтві про народження записаний відповідач - ОСОБА_2 .
Позивачка зазначає, що рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 06 лютого 2015 року у справі № 575/36/15-ц з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 січня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Після досягнення сином повноліття стягнення аліментів на підставі вказаного рішення припинилося.
На час звернення до суду ОСОБА_3 досяг повноліття, однак продовжує навчання у Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького на денній формі навчання, у зв`язку з чим не має можливості самостійно забезпечувати себе постійним заробітком і потребує матеріальної допомоги батьків.
Позивачка вказує, що син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. У зв`язку з навчанням син потребує коштів на проживання, харчування, проїзд до місця навчання та назад, придбання одягу, взуття, засобів особистої гігієни, навчальних та побутових речей, а також на інші витрати, пов`язані з навчанням і життєдіяльністю.
Позивачка вважає, що відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров`я, інших неповнолітніх або непрацездатних утриманців не має, проходить військову службу за контрактом у Державній прикордонній службі України, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання.
У позовній заяві позивачка просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення сином навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.
25 травня 2026 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. У цьому клопотанні відповідач зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнає у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просить ухвалити судове рішення про задоволення позовних вимог. Також відповідач повідомив, що не може з`явитися до судового засідання через перебування на військовій службі.
16 червня 2026 року представник позивачки - адвокат Вакуленко Н. М. подала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача. У клопотанні представник позивачки зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить, з урахуванням позиції відповідача щодо визнання позову, ухвалити рішення про задоволення позову повністю.
Сторони у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
З огляду на те, що від усіх учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зважаючи на неявку всіх учасників справи та подані ними заяви, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося.
Оцінивши письмові докази, подані сторонами, встановивши фактичні обставини справи та перевіривши визнання відповідачем позову на відповідність закону і відсутність порушення прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав.
Відповідно до статті 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин здійснюється на засадах справедливості, добросовісності та розумності, з урахуванням інтересів дитини та непрацездатних членів сім`ї.
Відповідно до статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно зі статтею 199 СК України: «1. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання».
Відповідно до статті 200 СК України: «1. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином».
Зазначена норма застосовується для визначення способу та розміру аліментів. Позивачка просить стягнути аліменти у частці від доходу відповідача — 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Такий спосіб прямо допускається статтею 200 СК України.
Відповідно до статті 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189–192 і 194–197 цього Кодексу.
З урахуванням статті 201 СК України до спірних правовідносин також застосовується частина перша статті 191 СК України, відповідно до якої аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Отже, у разі задоволення позову аліменти підлягають стягненню з 09 квітня 2026 року, тобто з дня надходження позовної заяви до суду, а не з дня ухвалення рішення.
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З свідоцтва про шлюб встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 серпня 2007 року. 
З рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 25 червня 2014 року у справі № 575/475/14-ц встановлено, що шлюб між сторонами розірвано.
З свідоцтва про народження ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , а його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Судом встановлено, що на день звернення до суду ОСОБА_3 досяг 18-річного віку, однак не досяг 23 років. Отже, перша умова застосування статті 199 СК України є доведеною.
З рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 06 лютого 2015 року у справі № 575/36/15-ц та виконавчого листа встановлено, що раніше з відповідача стягувалися аліменти на утримання ОСОБА_3 як неповнолітньої дитини. Суд враховує ці докази як підтвердження попереднього виконання відповідачем батьківського обов`язку та як доказ того, що між сторонами існували аліментні правовідносини.
Водночас суд зазначає, що попереднє рішення стосувалося утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття, тоді як нинішній спір стосується іншої правової підстави - утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Тому наявність попереднього рішення не перешкоджає зверненню з новим позовом за статтею 199 СК України.
З витягів з реєстру Лебединської територіальної громади щодо місця проживання позивачки та ОСОБА_3 , а також з відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Відомості про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 11 лютого 2026 року № 292/08.1-10 підтверджують, що за вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Довідкою депутата Лебединської міської ради від 12 лютого 2026 року № 117 підтверджено, що ОСОБА_3 дійсно постійно проживає разом із матір`ю - ОСОБА_1 . 
З довідки Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького від 27 лютого 2026 року № 08/182, встановлено, що ОСОБА_3 зарахований на навчання з 26 липня 2025 року наказом ректора № 940-ос від 26 липня 2025 року та навчається у Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького. Підготовка здійснюється на денній формі навчання строком чотири роки.
Суд також бере до уваги, що денна форма навчання істотно обмежує можливість особи працювати на умовах повної зайнятості та самостійно забезпечувати себе постійним доходом. Навіть якщо особа, яка навчається у відповідному навчальному закладі, може отримувати окремі види забезпечення, це не виключає потреби у додатковій матеріальній допомозі для покриття витрат, пов`язаних з особистими потребами, проїздом, побутом, зв`язком, навчанням та іншими необхідними витратами.
Отже, суд приходить до висновку, що потреба ОСОБА_3 у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням є доведеною.
З довідка НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 21 травня 2024 року № 08/1086-24 вбачається, що лейтенант ОСОБА_2 дійсно є військовослужбовцем за контрактом НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України. 
Доказів на підтвердження непрацездатності відповідача, тяжкої хвороби, відсутності доходу, наявності інших утриманців або інших обставин, що істотно унеможливлювали б надання ним матеріальної допомоги повнолітньому сину, суду не подано. Навпаки, відповідач позов визнав повністю та проти стягнення аліментів у заявленому розмірі не заперечував.
Отже, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину.
Позивачка просить стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача.
Відповідно до статті 200 СК України суд може визначити розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.
При визначенні розміру аліментів суд враховує: вік повнолітнього сина — 18 років; факт продовження ним навчання; денну форму навчання; потребу у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням; проживання сина разом із матір`ю; обов`язок обох батьків брати участь в утриманні повнолітнього сина; працездатність відповідача; проходження відповідачем військової служби за контрактом та отримання ним відповідного грошового забезпечення; відсутність доказів наявності у відповідача інших утриманців або обставин, які унеможливлювали б сплату аліментів;
визнання відповідачем позову у повному обсязі.
Суд враховує, що обов`язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, покладається на обох батьків. Позивачка фактично забезпечує сина місцем проживання, побутовою підтримкою та несе витрати, пов`язані з його утриманням. За таких обставин стягнення з відповідача 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно є співмірним, справедливим і таким, що відповідає засадам розумності та добросовісності.
Суд також враховує, що заявлений спосіб стягнення - у частці від доходу - є гнучким, оскільки фактичний розмір аліментів залежатиме від реального доходу відповідача. Такий спосіб не створює надмірного тягаря для платника аліментів, оскільки аліменти визначаються пропорційно його доходу, але водночас забезпечує повнолітньому сину регулярну участь батька в його утриманні на період навчання.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача підлягає задоволенню повністю.
Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Позовна заява надійшла до суду 09 квітня 2026 року, тому аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати.
З огляду на положення частини першої та другої статті 199 СК України, аліменти підлягають стягненню до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, тобто не довше ніж до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Суд окремо зазначає, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Тому у випадку відрахування, закінчення навчання або іншого припинення навчання до досягнення ОСОБА_3 23-річного віку аліментний обов`язок за цим рішенням припиняється з часу припинення навчання.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.
Отже, позивачка при зверненні до суду правомірно не сплачувала судовий збір.
Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь держави пропорційно до задоволеної частини вимог.
Оскільки позов задовольняється повністю, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Станом на 01 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3328 грн. Ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, розмір судового збору становить - 1331 грн 20 коп.
З огляду на повне задоволення позову з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1331 грн 20 коп.
На підставі викладеного, керуючись статтями 51, 55 Конституції України, статтями 7, 141, 182, 191, 199, 200, 201 Сімейного кодексу України, статтями 4, 5, 12, 13, 49, 76–81, 89, 141, 200, 206, 211, 247, 263–265, 268, 273, 430 ЦПК України, статтями 4, 5 Закону України «Про судовий збір», суд,
ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Вакуленко Наталія Михайлівна до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину на період навчання, задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову, тобто з 09.04.2026 і до закінчення сином навчання, але не більше, ніж до досягнення ним дваццятидрьох років.
Стягнути з  ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) накористь держави судовий збір - отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ЄДРПОУ 37993783; банк отримувача - казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету 22030106, судовий збір в розмірі 1331,20 грн.
Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя       Роман БАКЛАНОВ