ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2026	м. Дніпро	Справа № 904/1351/26	

Господарський суд Дніпропетровської області
у складі судді Дупляка С.А.,
без повідомлення (виклику) учасників справи,
дослідивши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи №904/1351/26
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця"
до Акціонерного товариства "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ"
про стягнення грошових коштів,  
в с т а н о в и в:

1. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до Акціонерного товариства "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (далі - відповідач) про стягнення 267.491,16 грн збору за зберігання вантажу та 660,12 грн плати за користування вагонами. 
Позивач просить суд розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження, судові витрати стягнути з відповідача.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/1351/26 визначено суддю ДУПЛЯКА Степана Анатолійовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2026.
Ухвалою від 23.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами (в порядку письмового провадження).
Через систему "Електронний суд" 06.04.2026 від відповідача надійшов відзив, у якому відповідач із позовом не погоджується і просить суд відмовити у його задоволенні.
Через систему "Електронний суд" 06.04.2026 від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Ухвалою від 09.04.2026 у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи №904/1351/26 у судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено.
Через систему "Електронний суд" 09.04.2026 від позивача надійшла відповідь на відзив.
Через систему "Електронний суд" 13.05.2026 від відповідача надійшли заперечення.
Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийняв рішення у справі.
Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
З урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Дніпрі у Господарському суді Дніпропетровської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Відтак, справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Стислий виклад позиції позивача

Відповідно до електронного повідомлення про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №45-00191000/2020-0001 від 30.06.2020 позивач засвідчив прийняття від відповідача заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом. Отже відповідача було приєднано позивачем до договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом. Предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та / або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі – послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.
Взаємовідносини залізниці з відповідачем щодо подачі та забирання вагонів регулюються договором №ПР/Д-2585/НЮдч від 25.02.2025 «Про експлуатацію залізничної під`їзної колії АТ «ПІВДЕННИЙ ГЗК» при станції Кривий Ріг регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця». 
Протягом квітня 2025 року між власником колії АТ «ПІВДЕННИЙ ГЗК» та позивачем здійснювались приймально-відправні операції з вагонами. У травні 2025 року ревізором комерційним відділу моніторингу та контролю Департаменту технології перевезень та комерційної роботи АТ «Укрзалізниця» була проведена комплексна перевірка станції Кривий Ріг за період з 14.02.2025 до 16.05.2025 (акт від 16.05.2025), за результатами якої маються випадки затримки вагонів на коліях станції Кривий Ріг (місцях загального користування) з вини вантажовласника АТ «ПІВДЕННИЙ ГЗК» через надання даним вантажовласником заявок на повернення вагонів на під`їзну колію, після приймання їх до перевезення, для повторного зважування на статичних вагах комбінату (підозра на перевантаження понад вантажопідйомність/різницю завантаження візків).
На підставі акту ф.ГУ-23 щодо стягнення з вантажовласника збору за зберігання вантажу та плати за користування вагонами по результатах комплексної перевірки, були сформовані накопичувальні картки ф. ФДУ-92. 
Накопичувальні картки надіслано на узгодження вантажовласнику, проте представник відповідача підписав накопичувальні картки із запереченням, а саме: «АТ ПІВДГЗК відмовляється в оплаті даної суми, так як заявка була подана на затримку одного вагона, а не всього маршруту».

Стислий виклад позиції відповідача

16.05.2025, за результатами комплексної перевірки ст. Кривий Ріг, складено акт, який слугував підставою для вчинення позивачем таких дій:
1) по відправці за 15.04.2025 (маршрут №39): 
22.07.2025 складено акт загальної форми ф. ГУ-23 №4196. Обставини, що викликали складання акту: «Для стягнення платежів за НК ф.ФДУ – 92 з вантажовласника. По результатам комплексної перевірки просимо зробити добір зборів за зберігання вантажу за користування завантажених вагонів по підкоду ревізора з АТ «ПІВДГЗК» (пл.2557988). По ФДУ-92 №15049009 стягнуто збір за зберігання 3 вагонів вагою 212т, 1 доба. Вірним рахувати затримку 53 вагонів вагою 3711т., з 15.04.25 11:50 по 15.04.25 14:10…». Сформовано накопичувальну картку №24079590к від 24.07.2025 про нарахування 71.925,40 грн збору за зберігання вантажу, 217,30 грн плати за користування вагонами, разом 72.142,70 грн (без ПДВ), 85.571,24 грн (з ПДВ). З нарахованими сумами відповідач не погоджується, накопичувальна картка ним не підписується та містить застереження: «АТ «ПІВДГЗК» відмовляється в оплаті даної суми, так як заявка була подана на затримку одного вагона, а не всього маршруту.»
2) по відправці за 27.04.2025 (маршрут №42):
22.07.2025 складено акт загальної форми ф. ГУ-23 №4197. Обставини, що викликали складання акту: «Для стягнення платежів за НК ф.ФДУ – 92 з вантажовласника. По результатам комплексної перевірки просимо зробити добір зборів за зберігання вантажу за користування завантажених вагонів по підкоду ревізора з АТ «ПІВДГЗК» (пл.2557988). По ФДУ-92 №28041008 стягнуто збір за зберігання 1 вагону вагою 69т, 1 доба. Вірним рахувати затримку 55 вагонів вагою 3845т., з 27.04.25 12:22 по 27.04.25 13:20…». Сформовано накопичувальну картку №03089024к від 01.08.2025 про нарахування 77.619,50 грн збору за зберігання вантажу, 115,50 грн плати за користування вагонами, разом 77.735,00 грн (без ПДВ), 93.282,00 грн (з ПДВ). З нарахованими сумами відповідач не погоджується, накопичувальна картка ним не підписується та містить застереження: «АТ «ПІВДГЗК» відмовляється в оплаті даної суми, так як заявка була подана на затримку одного вагона, а не всього маршруту.»
3) по відправці за 02.05.2025 (маршрут №4):
23.07.2025 складено акт загальної форми ф. ГУ-23 №4211. Обставини, що викликали складання акту: «Для стягнення платежів за НК ф. ФДУ – 92 з вантажовласника. По результатам комплексної перевірки просимо зробити добір зборів за зберігання вантажу за користування завантажених вагонів по підкоду ревізора з АТ «ПІВДГЗК» (пл.2557988). По ФДУ-92 №03051136 стягнуто збір за зберігання 2 вагонів вагою 140т, 1 доба. Вірним рахувати затримку 53 вагонів вагою 3709т., з 02.05.25 06:27 по 02.05.25 08:100…». Сформовано накопичувальну картку №24079598к від 23.07.2025 про нарахування 73.364,40 грн збору за зберігання вантажу, 217,30 грн плати за користування вагонами, разом 73.581,70 грн (без ПДВ), 88.298,04 грн (з ПДВ). З нарахованими сумами відповідач не погоджується, накопичувальна картка ним не підписується та містить застереження: «АТ «ПІВДГЗК» відмовляється в оплаті даної суми, так як заявка була подана на затримку одного вагона, а не всього маршруту.»
На підтвердження своїх вимог позивач, в якості доказів, надав до позову акти загальної форми ф. ГУ-23 №4196, №4197 від 22.07.2025 та №4211 від 23.07.2025. Відповідач вважає зазначені докази неналежними, з огляду на таке: 1) акт загальної форми ГУ-23 має складатися безпосередньо в момент виявлення обставин, що є підставою для нарахування плати. Складання акту через два місяці (у липні замість квітня) на підставі «внутрішньої перевірки» суперечить Порядку складання актів, оскільки акт загальної форми ф.ГУ-23 має фіксувати реальний час затримки або користування вагоном у момент події; 2) акт загальної форми має містити підписи представників станції та вантажовласника. Підписані лише однією особою (залізницею) акти загальної форми не можуть бути підтвердженням факту затримки вагонів на станції, оскільки останні не відповідають пункту 3 Правил складання актів. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 27.07.2021 по справі №910/3067/20.
Відповідач вказав, що акти загальної форми ф.ГУ-23 №4196, №№4197, №4211 від 23.07.2025 та сформовані на їх підставі накопичувальні картки ф. ФДУ-92 №24079598к від 23.07.2025, №24079590к від 24.07.2025, №03089024к від 01.08.2025 є неправомірними та не породжують будь-які наслідки.

Доводи позивача щодо відзиву відповідача на позовну заяву

На підставі заявок відповідача від 15.04.2025 вагони №56741671, 64175409, 68184670, від 02.05.2025 вагони №56850118, 63715718, від 27.04.2025 вагон №55312748 для контрольного зважування на статичних вагах комбінату, зазначені вагони були відчеплені від маршруту поїзда, котрий після повідомлення відповідача про закінчення вантажних операцій маршрутними поїздами забрані з під`їзної колії АТ «ПІВДЕННИЙ ГЗК» що підтверджується пам`ятками про забирання вагонів. Тобто відчеплення вагонів від маршруту поїзду відбувалось після передачі вагонів маршрутними поїздами, проводились маневрові роботі, та затримку вагонів у маршруті поїзда й нараховано плату за користування вагонами, збір за зберігання вантажу, як то передбачено Правилами. При цьому позивач зазначає, що збір за маневрову роботу відповідачем було сплачено, та даний факт відповідачем не спростовується.
Посилання відповідача на судову практику за розглядом справ №9103067/20, №910/17085/17 є безпідставним, оскільки дані справи не є тотожними з предметом спору у справі №904/1351/26.

Доводи відповідача щодо відповіді на відзив

Відповідач вказує, що незгода зі змістом накопичувальних карток ф. ФДУ-92 №24079598, №24079590, №03089024 полягає у такому: 1) позивач не надавав для підписання відповідачем накопичувальні картки ф. ФДУ-92 №24079598, №24079590 від 27.04.2025, №03089024 від 03.08.2025; 2) позивач обґрунтовуючи свою позицію посилається в тексті позову, зокрема, на накопичувальні карти ф. ФДУ-92 №24079598, №24079590, №03089024, копії яких не надано; 3) зазначаючи в накопичувальних картках ф. ФДУ-92 24079590к від 24.07.2025, №03089024к від 01.08.2025 та №24079598к від 23.07.2025 про відмову від їх підписання, з огляду на те, що заявка була подана на затримку одного вагона, а не всього маршруту є такою, що відображає ту міру обізнаності відповідача про нараховані суми позивачем на той момент. Про фактичну підставу для донарахування цих сум відповідачу не було відомо на той момент, оскільки як зазначав відповідач, він не приймав участь у складанні спірних актів загальної форми ф. ГУ -23 №4196, 4197 від 22.07.2025 та №4211 від 23.07.2025, що, на думку відповідача, свідчить про порушення позивачем п. 3 Правил складання актів та п. 8 Правил користування вагонами та контейнерами.

2. ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Предметом доказування у справі, відповідно до ч. 2 ст. 76 ГПК України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
У даному випадку до предмета доказування входять обставини: наявності перевізних документів - залізничних накладних; наявності наказів про затримку вагонів; наявності актів форми ГУ-23а та ГУ-23, накопичувальних карток ФДУ-92; правомірності здійснення добору плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем (далі – позивач, залізниця) та відповідачем (далі – відповідач, замовник) був укладений договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №45-00191000/2020-0001 шляхом прийняття 30.06.2020 позивачем пропозиції в цілому (акцепт).
Предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та / або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі – послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.
Відповідно до пп. 2.1.5 п. 2.1 договору замовник зобов`язаний відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема з наступних причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника.

Протягом квітня 2025 року між власником колії - відповідачем та позивачем здійснювались приймально-відправні операції з вагонами.
У травні 2025 року ревізором комерційним відділу моніторингу та контролю Департаменту технології перевезень та комерційної роботи АТ «Укрзалізниця» була проведена комплексна перевірка станції Кривий Ріг за період з 14.02.2025 до 16.05.2025 (Акт від 16.05.2025), за результатами якої встановлено, що маються випадки затримки вагонів на коліях станції Кривий Ріг (місцях загального користування) з вини вантажовласника - відповідача через надання даним вантажовласником заявок на повернення вагонів на під`їзну колію, після приймання їх до перевезення, для повторного зважування на статичних вагах комбінату (підозра на перевантаження понад вантажопідйомність/різницю завантаження візків).
Після отримання повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами 15.04.2025 о 08 год. 20 хв. з під`їзної колії АТ «ПІВДЕННИЙ ГЗК» було забрано 53 навантажених власних вагонів, що підтверджується пам`яткою про забирання ф. ГУ45 від 15.04.2025 №385, та прийняті до перевезення 15.04.2025 о 09 год. 56 хв.
На підставі заявки АТ «ПІВДЕННИЙ ГЗК» від 15.04.2025 вагони №56741671, №64175409, №68184670 були відчеплені від маршруту поїзда для контрольного зважування на статичних вагах комбінату, що підтверджується актом загальної форми ф.ГУ-23 станції Кривий Ріг від 15.04.2025 №1928 (на початок затримки, проведення маневрової роботи, на закінчення затримки) та відміткою у графі 49(50) Відомостей вагонів до накладних від 15.04.2025 №46722948, №46722949.
Одночасно 53 завантажених вагонів були затримані на коліях станції з 11:50 год. 15.04.2025 до 14:10 год. 15.04.2025, а саме - з часу початку затримки через відчеплення вагонів №56741671, №64175409, №68184670 від маршруту поїзда до часу закінчення проведення маневрової роботи.
По накопичувальній картці ф. ФДУ-92 №15049009 нараховано та стягнуто збір за зберігання вантажу на відчеплені вагони №56741671, №64175409, №68184670 в сумі 4.357,90 грн. (без ПДВ).
При цьому за відчеплені вагони №56741671, №64175409, №68184670 плата за користування вагонами не нараховувалась, за 50 вагонів не нарахований збір за зберігання вантажу у вагонах.
На підставі акту ф. ГУ-23 від 22.07.2025 №4196 щодо стягнення з вантажовласника добору збору за зберігання вантажу та плати за користування вагонами по результатах комплексної перевірки була сформована накопичувальна картка ф. ФДУ-92 №24079590 на суму 72.142,70 грн, по якій нараховано збір за зберігання вантажу 50 вагонів у розмірі 71.925,40 грн, плату за користування 53 вагонів у розмірі 217,30 грн (без ПДВ).
Тобто за накопичувальною карткою ф. ФДУ-92 №24079590 нараховано збір за зберігання вантажу в розмірі 86.310,48 грн з ПДВ, плату за користування вагонами в розмірі 260,76 грн з ПДВ.

Після отримання повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами 01.05.2025 о 23 год. 25 хв. з під`їзної колії АТ «ПІВДЕННИЙ ГЗК» було забрано 53 навантажених власних вагонів, що підтверджується пам`яткою про забирання вагонів ф.ГУ-45 від 02.05.2025 №1188, та прийняті до перевезення 02.05.2025 о 05 год. 11 хв.
На підставі заявки АТ «ПІВДЕННИЙ ГЗК» від 02.05.2025 вагони №56850118, №63715718 були відчеплені від маршруту поїзда для контрольного зважування на статичних вагах комбінату, що підтверджується актами загальної форми ф. ГУ-23 станції Кривий Ріг від 02.05.2025 №2122 (на початок затримки і проведення маневрової роботи), від 02.05.2025 №2136 (на закінчення затримки) та відміткою у графі 49(50) Відомості вагонів до накладних від 02.05.2025 №47741475, №47741608.
Одночасно 51 завантажений вагон був затриманий на коліях станції з 06:27 год. 02.05.2025 до 08:10 год. 02.05.2025, а саме з часу початку затримки через відчеплення вагонів №56850118, №63715718 від маршруту поїзда до часу закінчення проведення маневрової роботи.
По накопичувальній картці ф. ФДУ-92 №03051136 нараховано та стягнуто збір за зберігання вантажу на відчеплені вагони №56850118, №63715718 в сумі 2.874,80 грн (без ПДВ).
При цьому за відчеплені вагони №56850118, №63715718 плата за користування вагонами не нараховувалась, за 51 вагон не нарахований збір за зберігання вантажу у вагонах.
На підставі акту ф. ГУ-23 від 23.07.2025 №4211 щодо стягнення з вантажовласника добору збору за зберігання вантажу та плати за користування вагонами по результатах комплексної перевірки була сформована накопичувальна картка ф. ФДУ-92 №2407598 на суму 73.581,70 грн, збір за зберігання вантажу 51 вагону у розмірі 73.364,40 грн, плату за користування 53 вагонами у розмірі 217,30 грн (без ПДВ).
Тобто за накопичувальною карткою ф.ФДУ-92 №2407598 нараховано збір за зберігання вантажу в розмірі 88.037,28 грн з ПДВ, плату за користування вагонами в розмірі 260,76 грн з ПДВ.

Після отримання повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами 27.04.2025 о 07 год. 20 хв. з під`їзної колії АТ «ПІВДЕННИЙ ГЗК» було забрано 55 навантажених власних вагонів, що підтверджується пам`яткою про забирання вагонів ф.ГУ-45 від 27.04.2025 №1119, та прийняті до перевезення 27.04.2025 о 08 год. 46 хв.
На підставі заявки АТ «ПІВДЕННИЙ ГЗК» від 27.04.2025 вагон №55312748 був відчеплений від маршруту поїзда для контрольного зважування на статичних вагах комбінату, що підтверджується актами загальної форми ф. ГУ-23 станції Кривий Ріг від 27.04.2025 №1986 (на початок затримки і проведення маневрової роботи), від 28.04.2025 №2000 (на закінчення затримки) та відміткою у графі 49(50) Відомості вагонів до накладної від 27.04.2025 №47653720.
Одночасно 54 завантажених вагони були затримані на коліях станції з 12:22 год. 27.04.2025 до 13:20 год. 27.07.2025, а саме з часу початку затримки через відчеплення вагона №55312748 від маршруту поїзда до часу закінчення проведення маневрової роботи.
По накопичувальній картці ф. ФДУ-92 №28041008 нараховано та стягнуто збір за зберігання вантажу на відчеплений вагон №55312748 в сумі 1.418,40 грн (без ПДВ).
При цьому за відчеплений вагон плата за користування вагонами не нараховувалась, за 54 вагона не нарахований збір за зберігання вантажу у вагонах.
На підставі акту ф. ГУ-23 від 22.07.2025 №4197 щодо стягнення з вантажовласника добору збору за зберігання вантажу та плати за користування вагонами по результатах комплексної перевірки, була сформована накопичувальна картка ф. ФДУ-92 №03089024 на суму 77.735,00 грн, збір за зберігання 54 вагонів у розмірі 77.619,50 грн, плату за користування 55 вагонами у розмірі 115,50 грн (без ПДВ).
Тобто за накопичувальною карткою ф.ФДУ-92 №03089024 нараховано збір за зберігання вантажу в розмірі 93.143,40 грн з ПДВ, плату за користування вагонами в розмірі 138,60 грн з ПДВ.
Накопичувальні картки надіслано на узгодження вантажовласнику АТ«ПІВДЕННИЙ ГЗК», проте представник АТ «ПІВДЕННИЙ ГЗК» Дребот О.В. підписав накопичувальні картки №24079590, №24079598, №03089024 із запереченням, а саме: АТ ПІВДГЗК відмовляється в оплаті даної суми, оскільки заявка була подана на затримку одного вагона, а не всього маршруту.

Оскільки відповідач у добровільному порядку не погасив існуючу перед позивачем заборгованість зі збору за зберігання вантажу та плати за користування вагонами, позивач звернувся до суду з даним позовом. 

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Предметом позову позивач визначив 267.491,16 грн збору за зберігання вантажу та 660,12 грн плати за користування вагонами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.
Положеннями ч. 2 ст. 908 та ст. 920 ЦК України, передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.
Згідно зі ст. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут) вказаний статут визначає обов`язки, права відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.
Статтею 6 Статуту закріплено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту залізниць України та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.
Згідно вимог ст. 26 Закону України «Про залізничний транспорт», яка кореспондується з вимогами ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.
Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334.
Згідно з п. 1 Правил складання актів при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти та акти загальної форми.
Пунктом 3 Правил складання актів закріплено, що акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, затримки вагонів (контейнерів), пов`язаної з митним оформленням вантажу, а також затримки через недодання чи неналежне оформлення відправником документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил.
З огляду на встановлені судом обставини, зазначені вище акти загальної форми, складені у відповідності до вимог чинного законодавства та відповідно належним чином засвідчують початок затримки вагонів та кінець затримки.

При цьому суд зазначає, що з наявних у справі доказів вбачається за можливе встановити, що така затримка відбулася не з вини позивача, а зумовлена необхідністю відчеплення вагонів відповідача для перевірки маси вантажу.

Згідно з п. 6 розд. 56 Інструкції із ведення станційної комерційної звітності у разі подачі вагонів на під`їзну колію одержувачу (відправнику), який не є власником цієї колії, за наявності згоди на це власника колії, плата за подачу і забирання вагонів нараховується за відстань, зазначену у договорі про експлуатацію під`їзної колії або про подавання і забирання вагонів.
Письмова згода власника колії з вантажовласником оформлюється угодою, яка чітко регулює, хто саме (власник колії або вантажовласник) сплачує платежі за маневрову роботу, подавання та забирання вагонів, а також за використання вагонів. У разі погодження умов такої угоди начальник станції надає дозвіл на подачу вагонів на під`їзну колію. Один примірник угоди залишається в справах станції.
Відповідно до пп. 2.1.5 п. 2.1 договору замовник зобов`язаний відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема з таких причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника.
Заявлені позивачем вимоги до відповідача є правомірними, оскільки положенням пп. 2.1.5 п. 2.1 договору саме на замовника покладено обов`язок відшкодувати перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів з причин, що не залежать від перевізника.
Відповідно до п. 3.4 договору замовник зобов`язаний сплачувати у визначеному договором розмірі плату за користування власними вагонами перевізника (крім випадків визначених у договорі про надання послуг перевезення вантажів залізничним транспортом з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах перевізника, якщо такий договір укладений між сторонами): під час виконання вантажних операцій на місцях загального користування; переданих замовнику на місцях незагального користування; затриманих на станціях в очікуванні подавання під вантажні або інші операції, з причин, які залежать від замовника; затриманих під час перевезення з інших причин, що не залежать від перевізника (далі – плата за користування власними вагонами перевізника).
Статтею 62 Статуту визначено, що порядок розрахунків за перевезення і послуги встановлюється Укрзалізницею згідно з чинним законодавством.
Пунктами 2.1-2.3 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 визначено, що розрахункові підрозділи залізниць (далі - розрахункові підрозділи) здійснюють безготівкові розрахунки з відправниками, одержувачами та експедиторами через установи банків за перевезення вантажів, вантажобагажу та за надання додаткових послуг.
Для зарахування платежів та обліку виручки залізниць від перевезень вантажів в установах банку, які обслуговують розрахункові підрозділи, відкриваються поточні рахунки зі спеціальним режимом використання (далі - розподільчі рахунки).
Розрахунки за перевезення вантажу та вантажобагажу між залізницею і платником (відправником, одержувачем, експедитором) здійснюються на підставі договору (додаток 1), згідно з яким залізниця відкриває особовий рахунок кожному платнику (відправнику, одержувачу, експедитору) з присвоєнням коду платника.
Пунктом 2.6 вказаних правил закріплено, що розрахунковий підрозділ веде облік надходження коштів на особовий рахунок платника і використання їх платником для оплати перевезень та наданих залізницею послуг.
Облік витрачених коштів здійснюється на підставі перевізних документів, накопичувальних карток (додаток 3), відомостей плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, які можуть бути оформлені в електронному вигляді (з накладенням електронного цифрового підпису).
Усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.
У випадках, визначених чинним законодавством, на суми платежів і зборів, що підлягають сплаті, залізниця нараховує податок на додану вартість, сума якого відображається в особовому рахунку платника.
Розмір плати за користування власними вагонами перевізника встановлюється відповідно п. 3.4.2 договору.
Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317 затверджено Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги (далі - Збірник тарифів).

Позивачем здійснено донарахування плати за користування вагонами у розмірі 660,21 грн та збору за зберігання вантажу у розмірі 267.491,16 грн.
Відповідач вимоги позивача заперечив, контррозрахунок заборгованості до матеріалів справи не надав.
Суд встановив, що на підставі заявок відповідача від 15.04.2025 вагони №56741671, №64175409, №68184670, від 02.05.2025 вагони №56850118, №63715718, від 27.04.2025 вагон №55312748 були відчеплені від маршруту поїзда для контрольного зважування на статичних вагах комбінату. Після повідомлення відповідача про закінчення вантажних операцій маршрутними поїздами вагони забрані з під`їзної колії АТ «ПІВДЕННИЙ ГЗК», що підтверджується пам`ятками про забирання вагонів. Тобто відчеплення вагонів від маршруту поїзду відбувалось після передачі вагонів маршрутними поїздами, проводились маневрові роботі, та затримку вагонів у маршруті поїзда й нараховано плату за користування вагонами, збір за зберігання вантажу, як то передбачено Правилами. Збір за маневрову роботу відповідачем було сплачено. Згідно з актом загальної форми ГУ-23 від 15.04.2025 №1928 здійснювалася маневрова робота з 13 год. 05 хв. до 14 год. 10 хв. 15.04.2025 з вагонами за накладними №46722948, №46722949 за 15.04.2025 та нарахований збір за маневрову роботу в сумі 3.608,76 грн по накопичувальній картці №15049009 від 15.04.2025, який стягнутий 17.05.2025 з особового рахунку № НОМЕР_1 АТ «ПІВДГЗК». В акті загальної форми ГУ-23 від 22.07.2025 №4196 вказані тільки збір за зберігання та плата за користування вагонів, з 11 год. 50 хв. до 14 год. 10 хв. 15.04.2025 на підставі якого сформована накопичувальна картка ф. ФДУ-92 №24079590к. Згідно з актом загальної форми ГУ-23 від 27.04.2025 №1986 здійснювалася маневрова робота з 13 год. 00 хв. до 13 год. 20 хв. 27.04.2025 з вагонами за накладною від 27.04.2025 №47653720 та нарахований збір за маневрову роботу в сумі 1.804,44 грн по накопичувальній картці №28041008 від 28.04.2025, який стягнутий 29.04.2025 з особового рахунку № НОМЕР_1 АТ «ПІВДГЗК». В акті загальної форми ГУ-23 від 22.07.2025 №4197 вказані тільки збір за зберігання та плата за користування вагонів, з 12 год. 22 хв. до 13 год. 20 хв. 27.04.2025 на підставі якого була сформована накопичувальна картка ф. ФДУ-92 №03089024к.

Акти загальної форми ГУ-23 щодо добору плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажів від 22.07.2025 №4196, №4197, від 23.07.205 №4211, проведеної ревізором комерційним Департаменту технології перевезень та комерційної роботи Компанієць Н.Л., складені за результатами комплексної ревізії станції Кривий Ріг (акт від 16.05.2025) та підписані двома представниками станції. При цьому представник АТ «ПІВДГЗК» участі у складанні цих актів не брав і не підписував. Тобто акти загальної форми у спосіб визначений Правилами. На підставі зазначених актів для проведення розрахунків складені накопичувальні картки №24079598к, №24079590к, №03089024к, які підписані представником АТ«ПІВДГЗК» із зауваженням.

При цьому суд зазначає, що матеріли справи не містять доказів наявності обставин, які звільняють відповідача від плати за користування вагонами і контейнерами згідно зі ст. 121 Статуту та п. 16 Правил користування вагонами і контейнерами, та інших нарахованих зборів (маневрову роботу).

Таким чином здійсненні позивачем донарахування відповідають вимогам чинного законодавства та підлягають стягненню з відповідача у заявленому розмірі. 

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Позивач довів обставини наявності спірної заборгованості.
Водночас належних доказів на підтвердження у повному обсязі своїх доводів, викладених у відзиві, відповідач суду не надав.
Як зазначено у п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й відрізних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Суд також зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Беручи до уваги наведене, всі інші аргументи учасників справи суд з урахуванням п. 5 ч. 4 ст. 238 ГПК України відхиляє як такі, що не стосуються предмета спору, є явно необґрунтованими та неприйнятними з огляду на законодавство та усталену судову практику.
У справі, що розглядається, суд, дійшов висновку, що позовні вимоги із зазначених позивачем підстав підлягають задоволенню.

Судові витрати

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 73-79, 86, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд 

В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (50026, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг; ідентифікаційний код 00191000) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (03150, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЄЖИ ҐЕДРОЙЦЯ, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі РЕГІОНАЛЬНОЇ ФІЛІЇ "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (49602, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ПРОСПЕКТ ДМИТРА ЯВОРНИЦЬКОГО, будинок 108; Код ЄДРПОУ ВП:40081237) 267.491,16 грн (двісті шістдесят сім тисяч чотириста дев`яносто одну грн 16 к.) збору за зберігання вантажу, 660,12 грн (шістсот шістдесят грн 12 к.) плати за користування вагонами, 3.217,82 грн (три тисячі двісті сімнадцять грн 82 к.) судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А. Дупляк