ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

28 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/3151/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),
суддів: Суховарова А.В., Головко О.В., 
розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року (суддя Новікова І.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене у формі протоколу від 01.04.2025 №14 в частині відмови позивачу, у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі п.1 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;
зобов`язати комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 надати позивачу, відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі п.1 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на строк дії законних підстав.
Ухвалою суду від 28.04.2025 відкрито спрощене (письмове) позовне провадження у справі.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі п.1 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як здобувачу вищої освіти, який навчається за денною формою здобуття освіти. Позивач зазначає, що підставою для відмови у наданні відстрочки стало те, що у пакеті документів була відсутня довідка форми №9 ЄДЕБО. Разом з тим, позивач зазначає, що не надання зазначеної довідки сталося не з його вини, оскільки відповідно до листа Класичного приватного університету, видача довідки є не можливою через перевірку Міністерства освіти і науки України. Позивач зазначає, що з урахуванням наявності інших документів, які підтверджують факт навчання, відмова у наданні відстрочки є протиправною. Просить задовольнити позовні вимоги.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі, позивач посилаючись на помилковість висновків суду першої інстанції та порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі.
Мотивуючи свою позицію про помилковість висновків суду скаржник звертає увагу на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи та прийняття рішення не було досліджено у повному обсязі надані позивачем докази щодо його рівня освіти та послідовності її набуття, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а саме Витяг з наказу №76 від 03 жовтня 2023 року, виданий 18.03.2025.Класичним приватним університетом за вих.№1987, довідки від 18.03.2025 №1988, №1989, №1990, видані Класичним приватним університетом; копію посвідчення аспіранта від 04.10.2023 №3817, копію договору про підготовку аспіранта від 04.10.2023 №5589, Виписку про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти, що підтверджує факт здобуття освіти із зазначенням «Так, не порушує» послідовність здобуття освіти». Судом першої інстанції не було враховано, що відповідачем не було надано до суду
жодного доказу порушення позивачем послідовності набуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту». Окрім того, згідно даних з Єдиного державного реєстру судових рішень в проваджені Запорізького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №280/7211/24 за позовом Класичного приватного університету до Міністерства освіти і науки України про визнання протиправним та скасування наказу, а також про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. На цей час зазначена справа перебуває на розгляді Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду. Ухвалою Верховного Суду від 03.03.2025 зупинено дію постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 24.12.2024 у справі №280/7211/24 за позовом Класичного приватного університету до Міністерства освіти та науки України про визнання протиправними та скасування наказів, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії – до закінчення її перегляду у касаційному порядку. Верховним Судом не прийнято рішення за даною касаційною скаргою. Враховуючи дату винесення оскаржуваних в адміністративній справі № 280/7211/24 наказів (17 червня 2024 року та 22 липня 2024 року), винесення яких пов`язане із можливістю формування в Єдиній державній електронній базі з питань освіти довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти за формою, визначеною додатком 9 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, а також станом на дату звернення позивача із заявою про надання відстрочки (19.03.2025) існували об`єктивні обставини не залежні від позивача, що позбавили останнього можливості одержати таку довідку та надати її до відповідача разом із заявою про надання відстрочки. Отже, суд першої інстанції не врахував, що неможливість Класичного приватного університету сформувати позивачу Довідку про здобувача освіти за даними єдиної державної електронної бази з питань освіти за формою, визначеною у Додатку 9 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, а позивача надати таку Довідку до відповідача, жодним чином не свідчить про те, що позивач не є здобувачем за денною формою третього (освітньо- наукового/освітньо-творчого) рівня вищої освіти у послідовності, визначеній частиною 2 статті 10 Закону України «Про освіту», а також про те, що в Єдиній державній електронній базі з питань освіти відсутня інформація про позивача як здобувача за денною формою третього (освітньо-наукового/освітньо-творчого)
рівня вищої освіти у послідовності, визначеній частиною 2 статті 10 Закону України «Про освіту». Також суд першої інстанції не зробив відповідного висновку про той факт, що позивач за об`єктивних, незалежних від нього причин не може надати відповідачу Довідку про здобувача освіти за даними єдиної державної електронної бази з питань освіти за формою, визначеною у Додатку 9 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач з 03.10.2023, згідно з наказом №76 від 03 жовтня 2023 року, зарахований (додатковий набір) до аспірантури Класичного приватного університету терміном на чотири роки з 03 жовтня 2023 року по 22 березня 2027 року за спеціальністю 281 Публічне управління та адміністрування, що підтверджується відповідним витягом з наказу.
19.03.2025 позивач звернувся до відповідача з заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на підставі п.1 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
01.04.2025 відповідачем прийнято рішення про відмову у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, у зв`язку з відсутністю довідки про здобувача освіти сформовану в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, за формою згідно з додатком 9.
Позивач, не погодившись з відмовою у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. 
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі – Закон № 2232-ХІІ), частиною першою статті 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Частиною третьою статті 1 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
За приписами частини сьомої статті 1 Закону № 2232-ХІІ виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
З 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану, який діє й на час апеляційного перегляду справи. 
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні встановлює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі – Закон № 3543-ХІІ, застосовується судом у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), який також визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
За положеннями пункту 1 частини третьої статті 23 Закону № 3543-ХІІ призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.
Відтак, підставою для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у контексті пункту 1 частини третьої статті 23 Закону № 3543-ХІІ є здобування особою, зокрема, вищої освіти, за умови навчання за денною або дуальною формою здобуття освіти та здобування рівня освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту».
Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок № 560).
Додатком 5 до Порядку № 560 є перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Наведеним переліком передбачено, що документами, що підтверджують право на відстрочку для здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти, у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторантів та осіб, зарахованих на навчання до інтернатури, є довідка про здобувача освіти, сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, або довідка закладу освіти про зарахування на навчання до інтернатури та довідка закладу охорони здоров`я про місце роботи на посаді лікаря-інтерна.
Форма довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти є додатком 9 до Порядку № 560.
Отже, право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації мають здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.
Своєю чергою, документом, що підтверджує право на відстрочку для здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти, у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторантів та осіб, зарахованих на навчання до інтернатури, є довідка про здобувача освіти, сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти (далі - ЄДЕБО). 
Позивачем для продовження дії відстрочки 19.03.2025 позивач звернувся до відповідача із новою заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.1 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». До заяви позивачем було додано документи, що підтверджують його право на відстрочку, а саме: Копія паспорта та РНОКПП; Копія військового квитка серія НОМЕР_1 ; Копія виписки з ЄДЕБО від 19.03.2025; Копія Витягу з наказу №76 від 03 жовтня 2023 року; Копія довідки від 18.03.2025 №1988, виданої Класичним приватним університетом; Копія довідки від 18.03.2025 №1989, виданої Класичним приватним університетом; Копія довідки від 18.03.2025 №1990, виданої Класичним приватним університетом; Копія посвідчення аспіранта від 04.10.2023 №3817; Копія договору про підготовку аспіранта від 04.10.2023 №5589 та квитанції про оплату навчання (копії вказаних документів додаються до позову, оригінал є в наявності у позивача); Скріншот із мобільного застосунку Резерв+ про надання відстрочки до 07.02.2025. 
Водночас, матеріалами справи підтверджено та не заперечується учасниками справи, що позивачем під час звернення до відповідача за наданням відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації не було надано довідки про здобувача освіти, сформованої в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, за формою встановленою додатком 9 Порядку №560.
Зважаючи на те, що пунктом 62 Порядку № 560 імперативно установлено, що єдиним документом, який здобувач освіти додає до заяви про надання відстрочки, і який підтверджує дотримання послідовності здобуття освіти, є довідка про здобувача освіти, сформована в ЄДЕБО, форма якої є додатком до Порядку № 560, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що єдиним допустимим доказом дотримання позивачем послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті Закону України «Про освіту», є саме довідка про здобувача освіти, сформована в ЄДЕБО, а не надання такої довідки надавало відповідачу підстави для відмови у наданні позивачу відстрочки від призову під час мобілізації.
Стосовно питання наявності у відповідача можливості встановити інформацію про порушення/відсутність порушення позивачем послідовності здобуття освіти суд зазначає таке.
Дійсно, пунктом 60 Порядку №560 передбачено, що комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання. 
Тобто комісія РТЦК та СП може за потреби отримувати інформацію, що підтверджує право особи на відстрочку.
Разом з тим, як вказано вище, єдиним документом, що підтверджує послідовність здобуття освіти є саме довідка про здобувача освіти, сформована в ЄДЕБО, яка не надавалась позивачем та, відповідно, не може бути отримана комісією, отже суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність у відповідача встановити інформацію про порушення/відсутність порушення позивачем послідовності здобуття освіти у спосіб, передбачений Порядком № 560.
Також суд відхиляє посилання скаржника на відсутність у позивача об`єктивної можливості отримати таку довідку у зв`язку обмеженням Міністерством освіти і науки України можливості Класичним приватним університетом формування в Єдиній державній електронній базі з питань освіти довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти за формою, визначеною додатком 9 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 протиправними, що оскаржується у межах справи № 280/7211/24.
Судом встановлено, що постановою Верховного Суду від 05 серпня 2025 року у справі № 280/7211/24 касаційну скаргу Класичного приватного університету залишено без задоволення, постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24.12.2024 у справі № 280/7211/24 залишено без змін.
В свою чергою, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2024 року у справі № 280/7211/24 відмовлено у задоволенні позову Класичного приватного університету до Міністерства освіти та науки України (далі - відповідач, МОН України) про:
- визнання протиправним та скасування наказу Міністерства освіти і науки України від 17.06.2024 № 430-Л «Про результати позапланової перевірки «Класичний приватний університет»;
- визнання протиправним та скасування наказу Міністерства освіти і науки України від 22.07.2024 № 495-л «Про результати позапланової перевірки «Класичний приватний університет»;
- визнання дій Міністерства освіти і науки України щодо обмеження можливості формування в Єдиній державній електронній базі з питань освіти довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти за формою, визначеною додатком 9 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 протиправними;
- зобов`язання Міністерства освіти і науки України вчинити дії щодо відновлення Класичному приватному університету можливості формування в Єдиній державній електронній базі з питань освіти довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти за формою, визначеною додатком 9 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560.
Відтак, наслідки розгляду справи № 280/7211/24 не можуть вплинути на можливість надання позивачем довідки про здобувача освіти, сформованої в ЄДЕБО. 
З врахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова 

суддя А.В. Суховаров 

суддя О.В. Головко