Справа №760/2082/26
2/760/12162/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Сердюк Н.В., за участю секретаря судового засідання Гержової С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий виклад обставин справи.

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 01.05.2018 по 31.10.2021 позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПВГ). З 01.11.2021 у зв`язку зі зміною законодавства, позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води (послуг з ТЕ/ПГВ). На підставі типового договору, опубліковано договір про надання послуг з ЦО/ЦПГВ в газеті "Хрещатик" від 28.03.2018 № 34 (5085). Типові індивідуальні договори про надання послуг ТЕ/ПГВ оприлюднені на веб-сайті позивача. Будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання, а відповідачі є споживачами послуг з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 - послуг з ТЕ/ПГВ. У порушення вимог законодавства, відповідач своєчасно не сплачував за спожиті послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість. Крім того, позивач, на підставі Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 № 602-18, укладеного між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та КОМУНАЛЬНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», набув право вимоги до відповідачів з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення, інфляційної складової боргу та 3% відсотків річних. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги, яка з урахуванням інфляційної складової боргу, трьох відсотків річних та пені складає 166356,57 грн.

ІІ. Стислий виклад позиції відповідача.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив задовольнити позовні вимоги КП «Київтеплоенерго» частково. Свою позицію обґрунтовує тим, що позивачем не надано належних первинних документів на підтвердження фактичних обсягів спожитої теплової енергії, зокрема актів зняття показників вузла обліку. Відповідач заперечує проти стягнення заборгованості, що виникла до 01.05.2018 року, вказуючи на відсутність доказів надання послуг у заявлених обсягах та просить застосувати наслідки спливу строків позовної давності до нарахувань за період з липня 2015 року по квітень 2017 року. Згідно з наданим контррозрахунком, відповідач визнає борг лише частково - за послуги з опалення та постачання теплової енергії у загальному розмірі 94 679,13 грн, при цьому заперечуючи проти нарахувань у неопалювальні періоди та стягнення внесків за абонентське обслуговування. Також він просить суд зменшити розмір інфляційних втрат, пені та 3% річних до 0,00 грн, посилаючись на статтю 551 ЦК України, свій статус учасника бойових дій та пенсіонера, скрутне матеріальне становище, перебування на військовій службі під час дії воєнного стану та наявність на утриманні неповнолітньої дитини. У зв`язку з наведеними обставинами та відсутністю інших доходів, крім пенсії, Відповідач просить розстрочити виконання рішення суду строком на 12 місяців та звільнити його від сплати судового збору.

ІІІ. Процесуальні дії по справі, заяви сторін

Ухвалою судді від 18 лютого 2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судовий розгляд, про що належним чином повідомлені учасники справи.

Позивач - представник Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково.

За приписами частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що з 01.05.2018 по 31.10.2021 позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПВГ). З 01.11.2021 у зв`язку зі зміною законодавства, позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води (послуг з ТЕ/ПГВ).

На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-ІV КП (далі - Закон № 1875-ІV) «Київтеплоенерго» на підставі типового договору підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води у газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року № 34 (5085). Типові індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води оприлюднені на веб-сайті позивача.

Будинок АДРЕСА_2 під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання. У будинку встановлено лічильник опалення. 

Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

У порушення вимог законодавства, відповідач своєчасно не сплачував за спожиті послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість. 

Крім того, 11 жовтня 2018 року між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та Комунальним підприємство (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» було укладено Договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесїї), за яким ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» відступило право вимоги, а КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 року з урахуванням оплат, що отримані Кредитором за період 01.08.2018 року до дати укладення цього договору. Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), прав вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у Додатку № 1 та Додатку № 2 до цього договору.

Згідно п. 3.4.2 Договору Новий кредитор має право на отримання замість Кредитора від споживачів, визначених у Додатку № 1 та Додатку № 2 до Договору цесії, сплати заборгованостей, право вимоги до яких відступлене за цим договором.

Крім того, відповідно до п. 1.3 договору цесії Кредитор відступає, Новий кредитор/Позивач набуває право вимоги також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань (неустойка, штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень), що нараховані Кредитором та/або виникли до дати укладення цього Договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачем (споживачами) зобов`язань з оплати послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання за договорами та споживачами, які зазначені у Додатку № 1 та у Додатку № 2 до Договору цесії.

Позивач стверджує, що за вказаним вище договором набув права вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення, інфляційної складової боргу та трьох відсотків річних.

За розрахунком позивача загальна сума заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, з урахування інфляційної складової боргу, 3% річних та пені, становить 166356,57 грн., яка складається з:
- заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 35796,71 грн.; інфляційної складової боргу у розмірі 6765,57 грн., три проценти річних у розмірі 1968,38 грн.; 
- заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 28352,01 грн.; інфляційної складової боргу у розмірі 7119,24 грн., три проценти річних у розмірі 2007,53 грн.;
- заборгованості за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 66264,58 грн.; інфляційної складової боргу у розмірі 9963,88 грн., три проценти річних у розмірі 2961,28 грн., пені у розмірі 3602,90 грн.; 
- заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1525,19 грн.; 
- заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 29,30 грн.

Заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 28352,01 грн. та заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 66264,58 грн. підтверджується наданими позивачем контррозрахунком заборгованості за послуги з постачання центрального опалення за період з 01.05.2018 року по 30.11.2025 року та контррозрахунком заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з листопада 2021 року по 30 листопада 2025 року.

V. Застосовані судом норми права.
Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Згідно з пунктом 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалювальної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством.

Згідно з пунктом 30 Правил, споживач зобов`язаний: 1) оплачувати послуги в установлені договором строки; 2) забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення: для ліквідації аварій - цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору; 3) дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; 4) забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу; 5) у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; 6) виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства.

Згідно зі статтями 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

VІ. Мотивована оцінка і висновки суду.

Судом встановлено, що з 01.05.2018 по 31.10.2021 позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води, а з 01.11.2021 - виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води. Будинок АДРЕСА_2 під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання. 

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачем житлово-комунальних послуг, які надаються Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», що не заперечується відповідачем.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем обов`язків по оплаті наданих Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» послуг за період з 01.05.2018 по 31.12.2025 року утворилась заборгованість, яка складається із: 
- заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 28352,01 грн.; інфляційної складової боргу у розмірі 7119,24 грн., три проценти річних у розмірі 2007,53 грн.;
- заборгованості за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 66264,58 грн.; інфляційної складової боргу у розмірі 9963,88 грн., три проценти річних у розмірі 2961,28 грн., пені у розмірі 3602,90 грн.; 
- заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1525,19 грн.; 
- заборгованості з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 29,30 грн.

Вказана заборгованість підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості, нарахованої починаючи з 01 травня 2018 року. Також позивачем надані розрахунки інфляційної складової боргу, 3% річних та пені.

Суд зауважує, що заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 28352,01 грн. та заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 66264,58 грн. підтверджені матеріалами справи та визнаються відповідачем, а відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. 

Вирішуючи питання про стягнення штрафних санкцій, інфляційних втрат та 3% річних, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вйськовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Судом встановлено, що відповідач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 , виданого 05.05.2023 року Відділом персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 . 

З огляду на викладене, враховуючи імперативну вимогу закону, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені за несвоєчасну оплату за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 3602,90 грн. задоволенню не підлягають.

Щодо інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені за прострочення оплати житлово-комунальних послуг, суд зазначає таке.

Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Так, відповідно до наведеної норми, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом із тим, постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» було встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань та процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. 

Надалі постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2023 року № 1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг», яка набрала чинності 30 грудня 2023 року, зазначену норму викладено в новій редакції. Відповідно до цієї редакції заборона нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних втрат та трьох відсотків річних застосовується лише щодо заборгованості за житлово-комунальні послуги населення, яке проживає у територіальних громадах, розташованих на територіях, на яких ведуться або велися бойові дії, чи на тимчасово окупованих територіях, або у разі пошкодження нерухомого майна споживача внаслідок бойових дій.

Перелік таких територій визначається наказами Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України.

Згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, який був чинний у період виникнення спірних правовідносин, м. Київ входило до переліку територій, на яких ведуться бойові дії, лише у період з 24 лютого 2022 року по 30 квітня 2022 року.

Отже, з урахуванням наведеного, заборона на нарахування інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені діяла з 05 березня 2022 року по 29 грудня 2023 року, тоді як починаючи з 30 грудня 2023 року таке нарахування допускається щодо заборгованості, що виникла у споживачів, які проживають на територіях, що не віднесені до переліку територій бойових дій або тимчасової окупації.

Оскільки м. Київ на момент нарахування позивачем інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені не входив до переліку територій, на яких ведуться бойові дії, суд приходить до висновку про правомірність їх нарахування позивачем за період з 01 січня 2024 року.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.

Отже, за змістом наведеної норми закону, нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином суд критично ставиться до посилання відповідача на частину 3 статті 551 ЦК України, згідно з якою розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, оскільки інфляційні втрати та 3 % річних є частиною основного боргу (компенсацією знецінення грошей), а не штрафом. 

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення інфляційної складової боргу та 3 процентів річних є обґрунтованими, правомірними та підлягають задоволенню.

Стосовно заперечень відповідача проти стягнення плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1525,19 грн.. та послуг з з постачання гарячої води у розмірі 29,30 грн, суд вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води) 

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Тобто плата за абонентське обслуговування є обов`язковим платежем і нараховується незалежно від того, чи користувався споживач самою послугою у конкретному місяці, оскільки виконавець несе витрати на адміністрування особового рахунку та підтримання системи в робочому стані.

Отже, абонентська плата за своєю суттю є витратами на адміністрування надання послуг кожному конкретному споживачу. Оскільки між сторонами існують договірні відносини, що підтверджується фактом надання послуг та їх частковою оплатою, нарахування такої плати є обов`язковим згідно із законом і не потребує окремого «індивідуального замовлення» на кожну дію виконавця.

Враховуючи, що наданий позивачем розрахунок є арифметично коректним, містить повну деталізацію за кожний місяць спірного періоду, а відповідачем не доведено факт невідповідності нарахувань законодавчо встановленим межам та не надано суду доказів повного погашення вказаних сум або альтернативного розрахунку, вимоги про плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1525,19 грн.. та послуг з з постачання гарячої води у розмірі 29,30 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З приводу вимог позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення, інфляційної складової боргу, три відсотки річних, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до вимог статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так позивачем на підтвердження вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги надано Договір № 602-18 від 11 жовтня 2018 року про відступлення права вимоги (цесії), укладений між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», згідно з яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 01 серпня 2018 року до дати укладення цього договору.

Водночас, позивачем не надано суду перелік споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), прав вимоги яких відступається за цим договором, тобто не надані Додатки № 1 та № 2 до цього договору.

Відтак, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що позивач набув право вимоги саме до відповідача ОСОБА_1 , а також відсутні докази суми такої заборгованості.

За таких обставин, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 35796,71 грн.; інфляційної складової боргу у розмірі 6765,57 грн., три проценти річних у розмірі 1968,38 грн.є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача частково.

VІІ. Розподіл судових витрат. 

Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією № 5664 від 18.12.2025 року.

У відповідності до частини 1 та частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом із тим, відповідач зазначає, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір». 

Суд зазначає, що згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Відповідно до правового висновку, викладеного у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року по справі № 545/1149/17, норма пункту 13 частини першої статті 5 Закону України №3674-VI «Про судовий збір», згідно із якою учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору, у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Так, правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Тому, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України №3674-VI «Про судовий збір», суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статті 12, 22 Закону України № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином, Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 12 лютого 2020 року здійснено висновок про те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору за подання позовів не будь-якого характеру, а лише тих, що спрямовані на захист їх соціальних прав, як учасників бойових дій.

Даний правовий висновок сформовано Великою Палатою Верховного Суду у зв`язку із передачею Другою судовою палатою Касаційного цивільного суду Верховного Суду справи на її розгляд для розв`язання виключної правової проблеми щодо застосування норми пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку із незгодою з попередніми висновками як Великої Палати, так касаційних палат, у яких стверджувалось про те, що учасники бойових дій безперечно звільняються від сплати судового збору у будь-якій справі.

Таким чином, статус учасника бойових дій звільняє особу від сплати судового збору лише у справах, пов`язаних із порушенням її прав саме у межах соціального та правового захисту ветеранів. Оскільки предметом даного позову є стягнення заборгованості за комунальні послуги, відповідач не має пільги щодо звільнення від судового збору в цій справі.

Оскільки позов задоволений частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 2151,10 грн.

VІІІ. Інші процесуальні питання 

Щодо клопотання про розстрочення виконання рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 частини 7 статті 265 ЦПК України, у разі необхідності у резолютивній частині рішення суду вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення.

Згідно з частиною 1 статті 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Стаття 265 ЦПК України не містить окремо визначені підстави для розстрочення виконання рішення суду, тому застосовуються положення статті 435 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2019 року у справі № 2-54/08.

Законодавство України не містить вичерпного переліку обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення, на підставі яких суд може прийняти рішення про надання відстрочки.

Тобто, перелік обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення у національному законодавстві є нечітким. Обмеження стосовно можливого та допустимого строку відстрочки виконання остаточного рішення у законі відсутнє.

Отже, суд, який прийняв рішення, має широкі дискреційні повноваження щодо підстав та строку для відстрочки виконання рішення, і у кожному конкретному випадку за своїм внутрішнім переконанням оцінює наявні у справі докази і вирішує питання про наявність чи відсутність обставин для вчинення таких процесуальних дій.

Розстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Обґрунтовуючи клопотання про розстрочення виконання рішення суду, відповідач посилається на своє скрутне матеріальне становище, статус пенсіонера та учасника бойових дій, перебування на військовій службі під час дії воєнного стану, а також наявність на утриманні неповнолітньої дитини.

Суд, оцінюючи наведені відповідачем обставини у їх сукупності, приходить до висновку, що вони є винятковими та свідчать про наявність об`єктивних труднощів для одноразового виконання рішення суду в частині стягнення значної суми заборгованості.

При вирішенні цього питання суд також враховує баланс інтересів сторін: розстрочення виконання рішення забезпечить реальну можливість поступового погашення боргу відповідачем без надмірного тягаря для його сімейного бюджету, і водночас сприятиме захисту майнових інтересів позивача шляхом забезпечення стабільного надходження грошових коштів.

Враховуючи статус відповідача як захисника України та його майновий стан, суд вважає за доцільне розстрочити виконання рішення суду в частині стягнення основної суми боргу, інфляційних втрат, 3% річних та судового збору на загальну суму 120374,11 грн строком на 12 місяців шляхом його сплати рівними частинами, по 10031,18 щомісячно.

За таких обставин, клопотання відповідача підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 534, 610, 625, 642 ЦК України, ст. ст. 76, 77, 81, 89, 128, 129, 130, 131, 141, 187, 223, 247, 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (код ЄДРПОУ 40538421) заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 28352,01 грн. (поточний рахунок № НОМЕР_3 у ТВБВ № 10026/020 філія - Головного управлінняпо м. Києву та Київської області АТ «ОЩАДБАНК», МФО 322669, код ЄДРПОУ 40538421 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО»); інфляційну складову боргу у розмірі 7119,24 грн., три проценти річних у розмірі 2007,53 грн. (поточний рахунок № НОМЕР_4 у ТВБВ № 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «ОЩАДБАНК», МФО 322669, код ЄДРПОУ 40538421 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО»).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (код ЄДРПОУ 40538421) заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 66264,58 грн. (поточний рахунок № НОМЕР_3 у ТВБВ № 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «ОЩАДБАНК», МФО 322669, код ЄДРПОУ 40538421 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО»); інфляційну складову боргу у розмірі 9963,88 грн., три проценти річних у розмірі 2961,28 грн. (поточний рахунок № НОМЕР_4 у ТВБВ № 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «ОЩАДБАНК», МФО 322669, код ЄДРПОУ 40538421 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО»). 

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (код ЄДРПОУ 40538421) заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1525,19 грн. (поточний рахунок № НОМЕР_5 у ТВБВ № 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «ОЩАДБАНК», МФО 322669, код ЄДРПОУ 40538421 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО»).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (код ЄДРПОУ 40538421) заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 29,30 грн. (поточний рахунок № НОМЕР_6 у ТВБВ № 10026/020 філія - Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «ОЩАДБАНК», МФО 322669, код ЄДРПОУ 40538421 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО»).

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (код ЄДРПОУ 40538421) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2151 (дві тисячі сто п`ятдесят одна) гривня 10 копійок.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення суду по справі 760/2082/26 терміном на 12 (дванадцять) місяці зі сплатою щомісячних платежів в розмірі 10031,18 грн, порядок виконання починається з наступного місяці набрання законної сили рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 12.05.2026.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України або в підсистемі "Електронний суд".

Позивач: Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», адреса: 01001, м. Київ, вул. площа І.Франка, 5, ЄДРПОУ 40538421.

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 : РНОКПП НОМЕР_7 .

Суддя        Н.В. Сердюк