Справа № 344/14895/25
Провадження № 2/344/1842/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2026 року місто Івано-Франківськ 

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого – судді Мелещенко Л.В. 
за участю секретаря судового засідання – Дутки Р.-І.Я., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про визнання відсутності права вимагати сплати заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Захаріїв Богдан Дмитровиччерез систему «Електронний суд» надіслав до суду позовну заяву до відповідача Івано-Франківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про визнання відсутності права вимагати сплати заборгованості. 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивачки вказує, що позивачка є споживачем природного газу і щомісяця та у повному обсязі сплачує за постачання природного газу. Разом з тим, у Додатку Приват 24 позивачки міститься запис про «заборгованість» у сумі 1096,47 гривень перед відповідачем за розподіл газу. 
Позивачка заперечує наявність заборгованості у сумі 1096,47 гривень перед відповідачем за розподіл газу та вважає про відсутність у відповідача права вимагати оплати 1096,47 гривень боргу за розподіл газу та відсутність обов`язку у позивачки (споживача) з оплати такого боргу за розподіл газу. 
Представник позивачки зазначає, що його довірителька ніяких договорів з відповідачем не укладала, тому заборгованість у сумі 1096,47 гривень, яка значиться в Додатку Приват 24 позивачки, перед відповідачем за розподіл газу у позивача не було і немає. 
За таких обставин позивачка просить суд постановити рішення, яким визнати відсутність у відповідача права вимагати оплати 1096,47 гривень боргу за розподіл газу та відсутність обов`язку у позивачки (споживача) з оплати такого боргу за розподіл газу (а.с. 1-7).
12 грудня 2025 року представником відповідача Івано-Франківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» Данилюк Г.Й. подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного.
Відповідач зазначає, що відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕП) №1769 від 29.09.2023 «Про внесення змін до додатку до постанови НКРЕКП від 26 грудня 2022 № 1839 та врегулювання питань щодо провадження Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» діяльності з розподілу природного газу», з 01 жовтня 2023 року змінено місце провадження (розширено територію) господарської діяльності з розподілу природного газу Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» на територію провадження господарської діяльності з розподілу природного газу АТ «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз».
Законом України від 26.11.2015 № 835-VІІІ «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» та деяких законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (із змінами) , яким внесено зміни до Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності, що набрали чинності 01.01.2017, встановлено, що НКРЕКП не видає ліцензії на паперовому носії. Вказані ліцензії зберігаються в електронному форматі, у вільному доступі на офіційному сайті НКРЕКП. 
Таким чином, з 01.10.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Івано-Франківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» (далі - Івано-Франківська філія ТОВ «ГРМУ», Оператор ГРМ, відповідач) має право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу на території Івано-Франківської області.
Про акцептування позивачем умов Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015 року, шляхом документально підтвердженого споживання природного газу та сплати рахунку відповідача свідчать наступні обставини:
1) визнання позивачкою у заявленому позові від 25.08.2025 року, поданому до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області її представником, адвокатом Захаріївим Б.Д., факту споживання нею природного газу на об`єкті газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 та проведення своєчасної і повної оплати за постачання природного газу постачальнику Товариству з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз України”; 
2) щомісячне фактичне споживання відповідної кількості об`ємів (обсягів) природного газу на вищезгаданому об`єкті газопостачання, яке підтверджується періодично наданими безпосередньо споживачем ОСОБА_1 показниками лічильника газу, через особистий кабінет, Постачальнику ТОВ «ГК «Нафтогаз України», зокрема: станом на 30.09.2023 побутовим споживачем ОСОБА_1 було надано показник лічильника газу — 32351,00 м куб.; станом на 31.10.2023 — показник 32 397,00 м куб.; станом на 30.11.2023 – показник 32 595,00 м куб.; станом на 31.12.2023 — показник 32 850,00 м куб.; станом на 31.01.2024 — показник 33 155,00 м куб., станом на 29.04.2024 — показник 33 296 м куб.; станом на 31.03.2024 — показник — 33455 м куб.; станом на 30.04.2024 — показник 33 485 м куб.; станом на 30.06.2024 — показник 33 508 м куб.; станом на 01.08.2024 — показник 33514 м куб., станом на 31.08.2024 — показник 33 521 м куб.; станом на 30.09.2024 — показник 33 530 м куб.; станом на 31.10.2024 — показник 33 564 м куб.; станом на 30.11.2024 — показник 33 791 м куб.; станом на 30.12.2024 — показник 34 068 м куб.; станом на 31.01.2025 — показник 34 317 м куб.; станом на 28.02.2025 — показник 34 587 м куб.; станом на 31.03.2025 — показник 34 714 м куб.; станом на 30.04.2025 — показник 34 804 м куб.; станом на 31.05.2025 — показник 34 834 м куб.; станом на 30.06.2025 — показник 34 850 м куб.; станом на 31.07.2025 — показник 34 860 м куб.; станом на 31.08.2025 — показник 34 871 м куб.; станом на 30.09.2025 - показник 34 885 м куб.; станом на 30.10.2025 — показник 34 955м куб.; станом на 30.11.2025 — показник 35 085 м куб.
Відповідно, ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» надані вищевказаним побутовим споживачем зазначені вище показники лічильника газу було передано Оператору ГРМ через інформаційну платформу Оператора ГТС . 
У свою чергу контролерами Оператора ГРМ також періодично фіксувалися в маршрутних листах та за допомогою інтернет системи "Mobile" контрольні показники лічильника газу, які відповідають фактичним показникам лічильника газу, переданим побутовим споживачем ОСОБА_1 , через особистий кабінет, постачальнику ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ». 
Так, 14.11.2023 контролером було зафіксовано показник 32 454 м куб.; 14.02.2024 контролером було зафіксовано показник — 33 224 м куб.; 13.05.2025 — показник 33 491 м куб.; 12.08.2024 — показник 33 517м куб.; 12.11.2024 — показник 33 637м куб.; 12.05.2025 — показник 34 824м куб.; 03.11.2025 — показник 34 960м куб.; 
3) проведення оплат позивачкою та її представником ОСОБА_2 за надані Оператором ГРМ послуги розподілу природного газу до об`єкту газопостачання, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема: 31 березня 2025 року оплачено 5 292,28 гривень; 25 серпня 2025 року — 1 096,47 гривень; 12 жовтня 2025 року — 438,59 гривень; 13 листопада 2025 року — 219,30 гривень. Таким чином, побутовим споживачем ОСОБА_1 повністю оплачено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Івано-Франківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» абонплату за надані вказаним Оператором ГРМ послуги розподілу природного газу до вищезазначеного її об`єкту газопостачання в період з 01 жовтня 2023 року по 30 листопада 2025 року. 
З урахуванням викладених обставин, позивач ОСОБА_1 є побутовим споживачем послуг розподілу природного газу, що надаються відповідачем до об`єкту газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , який в установленому порядку приєднаний до газорозподільних мереж Оператора ГРМ та в якому вона проживає і фактично споживає щомісячно відповідну кількість об`ємів природного газу.
Згідно пункту 6.1. розділу VІ Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Величина річної замовленої потужності по об`єкту газопостачання позивачки, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , якому присвоєно особовий рахунок НОМЕР_1 , ЕІС-код 56ХМ16Е10411756J, на 2023 календарний розрахунковий рік (визначена попереднім Оператором ГРМ - АТ «Івано-Франківськгаз» та виставлена на інформаційну платформу Оператора ГТС України), виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу за газовий рік: з 01.10.2021 по 30.09.2022 складає 1 733,38 м куб. Величина річної замовленої потужності по об`єкту позивачки на 2024 календарний розрахунковий рік також визначена попереднім Оператором ГРМ - АТ «Івано-Франківськгаз», виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу за газовий рік: з 01.10.2022 по 30.09.2023 та складає 1 643,00 м куб. Річна замовлена потужність по вищевказаному об`єкту на 2025 календарний розрахунковий рік визначена відповідачем, виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу, наданого побутовим споживачем ОСОБА_1 безпосередньо через особистий кабінет постачальнику АТ «НАК «Нафтогаз України», а також зафіксованого контролерами Івано-Франківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» під час контрольного зняття показників лічильника газу, за газовий рік: з 01.10.2023 по 30.09.2024 складає 1 179,00 м куб.. Місячна вартість послуги розподілу природного газу з 01.01.2023 календарного розрахункового року визначається наступним чином: 1 733,38 м куб. розділено на 12 місяців, помножено на тариф 2,232 грн.(з ПДВ), затверджений постановою НКРЕКП №2750 від 22.12.2021 для АТ «Івано-Франківськгаз» та постановою НКРЕКП від 30.12.2022 №1944 із змінами до неї — з 01.10.2023 для Івано-Франківської філії ТОВ «ГРМУ» (згідно пп. 11 п.1)) і, відповідно складає 322,41 гривень, яку необхідно сплачувати до 20 числа (включно) місяця, в якому надається послуга з розподілу природного газу. Місячну вартість за послугу з розподілу природного газу з 01.01.2024 календарного розрахункового року визначено аналогічно: 1 643,00 м куб. розділено на 12 місяців, помножено на тариф 2,232 гривень (з ПДВ), відповідно вона складає 305,60 гривень. Місячна вартість за послугу з розподілу природного газу з 01.01.2025 календарного розрахункового року складає 219,29 гривень (1 179,00 м куб. розділено на 12 місяців, помножено на тариф 2,232 грн (з ПДВ).
Станом на 12.12.2025 відсутня заборгованість побутового споживача ОСОБА_1 за надані Оператором ГРМ, в період з 01.10.2023 по 30.11.2025, послуги розподілу природного газу.
З урахуванням викладеного, у відповідача відсутні підстави для припинення газопостачання через наявну заборгованість за надані послуги розподілу природного газу до житлового будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .
З 01 жовтня 2023 року по даний час позивач не зверталася до Івано-Франківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» (відповідно до умов абзацу 2 пункту 12.2 та пункту 12.3 розділу ХІІ Типового договору розподілу природного газу) із заявою про припинення надання вказаним Оператором ГРМ послуг розподілу природного газу до її об`єкту газопостачання за адресою: АДРЕСА_2 та про механічне від`єднання вказаного об`єкту газопостачання від газорозподільних мереж вищевказаного Оператора ГРМ з тих підстав, що вона, в зв`язку з приєднанням до умов зазначеного Договору, позбавляється прав, які звичайно мала або вказаний Договір містить інші умови, явно обтяжливі для неї, як сторони (споживача), яка приєдналася. 
У свою чергу відповідач, як монополіст на ринку природного газу з надання послуг розподілу природного газу до об`єктів газопостачання споживачів, з власної ініціативи механічно не від`єднює вищевказаний об`єкт газопостачання позивачки від газорозподільних мереж, які перебувають у його експлуатації та продовжує безперервно, безаварійно та безперебійно надавати позивачу ОСОБА_1 послуги розподілу природного газу до вищевказаного її житлового приміщення.
Відповідач вважає, що зі сторони ОСОБА_1 має місце поведінка, яка не відповідає правилам добросовісності, чесності, відкритості та її поваги до інтересів іншої сторони Договору, що полягає у поданні нею завідомо безпідставного позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Івано-Франківської філії у справі №344/14895/25, оскільки позивачці ОСОБА_1 та її представнику, адвокату Захаріїву Б.Д., достовірно було відомо, що станом на 25 серпня 2025 року (тобто на дату подання через систему «Електронний суд» позовної заяви у даній справі) сума заборгованості за надані відповідачем послуги розподілу природного газу до вищевказаного її об`єкту газопостачання у розмірі 1 096,47 гривень у той же день (25.08.2025 року) була сплачена на користь відповідача її ж представником ОСОБА_2 через АТ «КРЕДОБАНК». Цілодобово користуючись послугою розподілу природного газу, належного рівня надійності, безпеки, якості та величини його тиску, яка починаючи з 01 жовтня 2023 року і по даний час безперебійно надається відповідачем до об`єкту газопостачання позивача, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та сплативши попередньо, 31.03.2025 за надання вказаних послуг на користь відповідача 5 292,28 гривень, позивач та її представник, адвокат Захаріїв Б.Д. чітко усвідомлювали, що цими своїми діями позивач ОСОБА_1 , як побутовий споживач природного газу, акцептувала умови Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015, який є публічним, договором - приєднання.У заявленому позові представником позивачки, адвокатом Захаріївим Б.Д., не конкретизовано, яке саме право позивача ОСОБА_1 чи її законний інтерес порушено відповідачем, який цілодобово, безперебійно надає послуги розподілу природного газу належного рівня надійності, безпеки, якості та величини його тиску, до її об`єкту газопостачання, починаючи з 01 жовтня 2025 року також ним не визначено у позові, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права ОСОБА_1 . Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі (а.с. 70-81).
Процесуальні дії у справі.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 серпня 2025 року вказану цивільну справу розподілено для розгляду головуючому судді Мелещенко Л.В. (а.с.10-11).
Ухвалою суду від 27 серпня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для виправлення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали (а.с. 19-20).
Ухвалою суду від 27 серпня 2025 року відмовлено у повному обсязі у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про визнання відсутності права вимагати сплати заборгованості (а.с.21-23).
Ухвалою суду від 23 вересня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Івано-Франківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про визнання відсутності права вимагати сплати заборгованості повернуто позивачу (а.с.27-29).
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 11 листопада 2025 року, ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 вересня 2025 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.53-55).
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18 листопада 2025 року вказану цивільну справу розподілено для розгляду головуючому судді Мелещенко Л.В. (а.с.59).
Ухвалою суду від 21 листопада 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по даній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження (а.с.60-62).
Ухвалою суду від 30 березня 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Захаріїва Богдана Дмитровича про витребування доказів (а.с. 122-123).
Ухвалою суду від 30 березня 2026 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 124-125).
Пояснення учасників справи у судовому засіданні.
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не прибула, попередньо представник позивача - адвокат Захаріїва Б.Д. подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав, просив суд про їх задоволення (а.с. 66).
Представник відповідача Івано-Франківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» Данилюк Г.В. у судовому засіданні заперечувала проти задоволенні позовних вимог, просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 
У Додатку Приват 24 станом на 07.08.2025 за адресою: вул. Крута, буд. 9, с. Монастирчани міститься запис про заборгованість за розподіл (доставку) газу у сумі 1096,47 гривень (а.с. 9).
Відповідач у серпні 2025 року звертався до ОСОБА_1 з вимогою про погашення заборгованості за розподіл (доставку) газу у сумі 1096,47 гривень (а.с. 18, 68, 107).
Типовий договір розподілу природного газу затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, 30.09.2015 № 2498, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1384/27829 (а.с. 84-90).
На підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 26 грудня 2022 року № 1839 Товариству з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу (а.с. 91-92).
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 29 вересня 2023 року № 1769 внесено зміни до додатка до постанови НКРЕКП від 26 грудня 2022 року № 1839 та врегулювання питань щодо провадження ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» діяльності з розподілу природного газу (а.с. 93-96).
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.12.2022 № 1944 встановлено тарифи на послуги розподілу природного газу для ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» (а.с. 97-101).
З інформації про побутового споживача ОСОБА_1 (скріншот з робочої бази даних Філії), інформації про використання об`ємів природного газу споживачем ОСОБА_1 (скріншоти з робочої бази даних Філії та маршрутний лист контролера за 12 серпня 2024 року); інформації про проведені споживачем ОСОБА_1 оплати за надані в період з 01.10.2023 по 30.11.2025 послуги з розподілу природного газу до її об`єкту газопостачання за адресою: АДРЕСА_2 (скріншоти з робочої бази даних Філії та з реєстрів платежів через АТ “КРЕДОБАНК”) вбачається щомісячне фактичне споживання відповідної кількості об`ємів (обсягів) природного газу на вищезгаданому об`єкті газопостачання (а.с. 102-106).
Згідно розрахунку суми заборгованості за послуги з розподілу природного газу перед Івано-Франківською філією Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», загальна сума заборгованості за послуги розподілу природного газу за період з 01.10.2023 по 30.11.2025 становить 0,00 гривень; 25 серпня 2025 року сплачено суму заборгованості у розмірі 1 096,47 гривень за послуги розподілу природного газу до об`єкту газопостачання за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 108).
Норми права, що підлягають застосуванню, та висновки суду
за результатами розгляду справи.
Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).
З матеріалів справи вбачається, що на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 26 грудня 2022 року № 1839 Товариству з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу.
У свою чергу суд враховує, що діяльність НКРЕКП врегульована Законом України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», та що згідно із положеннями статті 1 Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.
А також, що згідно із пунктом 1 частини першої статті 2 даного Закону Регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема: діяльності з транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), надання послуг установки LNG, постачання природного газу.
У силу вимог частини другої статті 2 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» державне регулювання у сферах, визначених у частині першій цієї статті, здійснюється Регулятором відповідно до цього Закону, а також законів України «Про природні монополії», «Про ринок електричної енергії», «Про ринок природного газу», «Про трубопровідний транспорт», «Про комбіноване виробництво теплової та електричної енергії (когенерацію) та використання скидного енергопотенціалу», «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», «Про теплопостачання», «Про питну воду та питне водопостачання», «Про енергетичну ефективність», інших актів законодавства, що регулюють відносини у відповідних сферах.
За змістом частини першої, пункту 2 частини другої статті 3 вказаного Закону Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України. Регулятор здійснює державне регулювання шляхом: ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг.
Суд враховує, що відповідно до пунктів 1-1, 11 частини першої статті 1 Закону України «Про ліцензування господарської діяльності», видача ліцензії - це надання суб`єкту господарювання права на провадження виду господарської діяльності або частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, шляхом прийняття органом ліцензування рішення про видачу ліцензії, про що робиться запис у ліцензійному реєстрі; ліцензійний реєстр - це автоматизована система збору, накопичення та обробки даних про суб`єктів господарювання, які в установленому законом порядку звернулися до органу ліцензування із заявою про отримання ліцензії, провадять діяльність на підставі ліцензії, дія ліцензії яких зупинена, дія ліцензії яких припинена.
А також, що в силу вимог частини четвертої статті 2 Закону України «Про ліцензування господарської діяльності» суб`єкт господарювання може здійснювати види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, з дня внесення відомостей до ліцензійного реєстру щодо рішення органу ліцензування про видачу йому ліцензії.
За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про ліцензування господарської діяльності» принципи єдиної державної системи ліцензування, що реалізується шляхом, зокрема визначення Кабінетом Міністрів України органів ліцензування, крім державних органів, які визначені органами ліцензування законом, видів господарської діяльності, визначених статтею 7 цього Закону.
Згідно пункту 5 частини другої статті 2 Закону України «Про ліцензування господарської діяльності» його дія не поширюється на ліцензування таких видів господарської діяльності на ринку природного газу, що здійснюється відповідно до законів України «Про ринок природного газу», «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг».
Так, відповідно до пункту 3 Порядку формування і ведення ліцензійного реєстру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2020 №755, ліцензійний реєстр формується та ведеться органом ліцензування в електронній формі окремо за кожним видом господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, з урахуванням вимог Закону України «Про захист персональних даних».
За змістом пункту 4 Порядку у ліцензійному реєстрі містяться відомості, зокрема, про: 1) суб`єкта господарювання, якому видано ліцензію: для юридичної особи - повне найменування, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (далі - ідентифікаційний код), місцезнаходження, перелік відокремлених підрозділів, у межах яких планується провадження господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, номер абонента кінцевого (термінального) обладнання, адреса електронної пошти; 2) вид господарської діяльності або частину виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню і який має право провадити ліцензіат на підставі ліцензії; 3) підставу прийняття, дату прийняття і реєстраційний номер рішення про видачу ліцензії (із зазначенням найменування, місцезнаходження, ідентифікаційного коду органу ліцензування, який видав ліцензію), дату внесення запису про нього до ліцензійного реєстру; 4) строк дії ліцензії; 5) місце провадження ліцензіатом виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню (зокрема дата внесення відомостей про місце провадження виду господарської діяльності); 6) матеріально-технічну базу, що використовується ліцензіатом для провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню (в разі наявності в ліцензійних умовах вимог щодо до такої бази); 7) підставу прийняття, дату прийняття і реєстраційний номер рішення органу ліцензування про переоформлення ліцензії, дату внесення запису про нього до ліцензійного реєстру; 8) підставу прийняття, дату прийняття і реєстраційний номер рішення органу ліцензування про зупинення дії ліцензії повністю або частково (із зазначенням назви частини виду господарської діяльності, яка зупиняється), дату набрання ним чинності; місце провадження діяльності, в якому зупиняється провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню; 9) строк зупинення дії ліцензії повністю або частково; 10) підставу прийняття, дату прийняття і реєстраційний номер рішення органу ліцензування про відновлення дії ліцензії повністю або частково (із зазначенням назви частини виду господарської діяльності, яка відновлюється), дату внесення запису про нього до ліцензійного реєстру; місце провадження діяльності, в якому відновлюється провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню; 11) підставу прийняття, дату прийняття і реєстраційний номер рішення органу ліцензування про анулювання ліцензії повністю або частково (із зазначенням назви частини виду господарської діяльності, на провадження якого припиняється дія ліцензії), дату набрання ним чинності; місце провадження діяльності, в якому припиняється провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, у разі припинення дії ліцензії частково; 12) підставу прийняття, дату прийняття і реєстраційний номер рішення органу ліцензування щодо розширення провадження виду господарської діяльності ліцензіатом із зазначенням частини виду господарської діяльності, яку він розширив, дату внесення запису про нього до ліцензійного реєстру; місце провадження діяльності, в якому вона здійснюватиметься у разі розширення виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню; 13) оскарження ліцензіатом рішення органу ліцензування до суду; 14) судового рішення із зазначенням результату розгляду оскаржуваного рішення органу ліцензування; 15) дату відкликання ліцензії у разі скасування ліцензування виду господарської діяльності або його частини; 16) судове рішення про припинення дії ліцензії, його дату і номер справи; 17) дату і номер повідомлення спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування про прийняття скарги ліцензіатів на рішення, дії (бездіяльність) органу ліцензування щодо порушення законодавства у сфері ліцензування до розгляду із зазначенням інформації про зупинення рішення органу ліцензування, що оскаржується; 18) дату прийняття і реєстраційний номер рішення органу ліцензування про скасування прийнятого ним рішення на підставі розпорядження спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування про розгляд скарги, судового рішення; 19) прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) посадової особи, що внесла запис до ліцензійного реєстру.
Відомості, внесені до ліцензійного реєстру, зберігаються у структурованому вигляді; дані документів зберігаються у зручній для візуального сприйняття формі.
Згідно із пунктом 6 Порядку, відомості, що містяться в ліцензійному реєстрі, є відкритими та загальнодоступними (крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків та паспортних даних).
У судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є споживачем послуг з розподілу природного газу, які надаються Товариством з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі івано-Франківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» за адресою місцезнаходження об`єкта газопостачання: АДРЕСА_1 , якому присвоєно особовий рахунок НОМЕР_1 , ЕІС-код 56ХМ16Е10411756J.
Ця обставина підтверджується: розрахунком суми заборгованості за послуги з розподілу природного газу, інформацією побутового споживача ОСОБА_1 , інформацією про обсяги природного газу, які були розподілені за адресою: АДРЕСА_1 , інформацією про проведені споживачем ОСОБА_1 оплати за надані в період з 01.10.2023 по 30.11.2025 послуги з розподілу природного газу до її об`єкту газопостачання, а також підтверджується і стороною позивача. 
Суд звертає увагу, що за змістом частини першої, третьої статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.
Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
Відповідно до пунктів 6, 7 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» окремо визначено поняття:
- газорозподільна система - технологічний комплекс, що складається з організаційно і технологічно пов`язаних між собою об`єктів, призначених для розподілу природного газу від газорозподільних станцій безпосередньо споживачам;
- газотранспортна система - технологічний комплекс, до якого входить окремий магістральний газопровід з усіма об`єктами і спорудами, пов`язаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька таких газопроводів, якими здійснюється транспортування природного газу від точки (точок) входу до точки (точок) виходу.
Пункт 9 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» окремо визначає такі послуги, як: приєднання до газотранспортної або газорозподільної системи; транспортування природного газу; розподіл природного газу; зберігання (закачування, відбір) природного газу; послуги установки LNG;
Пунктами 17, 19, 27, 35 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено окремі види діяльності та окремі поняття, як: оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників); оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників); постачальник природного газу (далі - постачальник) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу; розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.
Визначення побутового споживача наведене у пункті 23 частини першої статті 1 вказаного Закону, а саме, що побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.
При цьому зі змісту частини шостої статті 3 Закону України «Про ринок природного газу» убачається, що на ринку природного газу встановлюються ціни, що регулюються державою, зокрема тарифи на послуги транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору) природного газу та послуги установки LNG, а також інші платежі, пов`язані з доступом до газотранспортних і газорозподільних систем, газосховищ та установки LNG або приєднанням до газотранспортної або газорозподільної системи.
Так, відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 06.11.2015 за № 1379/27824, договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.
Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.
Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.
За однією поштовою адресою укладається один договір розподілу природного газу з побутовим споживачем. У випадку наявності у побутового споживача декількох об`єктів за різними поштовими адресами укладаються окремі договори розподілу природного газу по цих об`єктах.
Відповідно до вимог пунктів 3 -7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.
Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого вебсайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу.
Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному вебсайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.
На письмову вимогу споживача Оператор ГРМ зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення надати споживачу підписану уповноваженою особою Оператора ГРМ письмову форму договору розподілу природного газу.
Для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) Оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) або додатка 2 (для споживачів, що не є побутовими) до типового договору розподілу природного газу.
Оператор ГРМ може надати споживачу підписану його уповноваженою особою письмову форму договору розподілу природного газу.
Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків, зокрема мають містити: 1) присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку; 2) величину річної замовленої потужності об`єкта споживача (для споживача, що не є побутовим) на період до завершення першого повного газового року споживання природного газу; 3) перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності); 4) акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що складається з урахуванням вимог цього Кодексу; 5) групу споживання та планові місячні об`єми споживання побутового споживача у розрізі 12 календарних місяців, що визначаються відповідно до вимог цього Кодексу (норма застосовується щодо побутових споживачів з лічильником газу); 6) норми споживання природного газу у розрізі 12 календарних місяців (норма застосовується щодо побутових споживачів без лічильника газу); 7) розрахунок втрат і витрат природного газу (за необхідності щодо споживачів, які не є побутовими).
У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.
Згідно з вимогами цього пункту здійснюється приєднання до договору розподілу природного газу споживачів-замовників, які отримують технічний доступ до ГРМ.
Якщо в результаті реконструкції чи технічного переоснащення вже підключеного до ГРМ об`єкта та/або зміни форми власності чи власника цього об`єкта є необхідність внесення змін до персоніфікованих даних споживача або укладання договору розподілу природного газу з новим власником, споживач (замовник) повинен самостійно звернутися до Оператора ГРМ з відповідною заявою про внесення змін до персоніфікованих даних або укладання договору розподілу природного газу.
Нові власники об`єктів, підключених в установленому законодавством порядку до ГРМ, разом із заявою про укладання договору розподілу природного газу (формування заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу) подають Оператору ГРМ такі документи: 1) копії документів, якими визначено право власності чи користування замовника на його об`єкт (приміщення); 2) копії документів замовника на право укладання договорів, а саме документів, які посвідчують фізичну особу або її представника (для фізичних осіб), документів, які посвідчують статус юридичної особи чи фізичної особи - підприємця та її представника (для юридичних осіб і фізичних осіб - підприємців), та копію документа про взяття на облік або реєстрацію у територіальних органах Державної фіскальної служби; 3) копію належним чином оформленої довіреності на представника замовника, уповноваженого представляти інтереси замовника під час процедури укладання договору розподілу природного газу (за потреби).
Якщо додані до заяви про внесення змін до персоніфікованих даних споживача або про укладання договору розподілу природного газу з новим власником об`єкта дані потребують уточнення, Оператор ГРМ протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви направляє споживачу (замовнику) письмовий запит щодо уточнення даних.
За відсутності зауважень або після їх усунення Оператор ГРМ протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви (або дати усунення зауваження) повідомляє споживача про коригування персоніфікованих даних, а для нового споживача надає (підтверджує) сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу.
Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.
Вищенаведені вимоги чинного законодавства спростовують доводи сторони позивача, що позивачка споживала природний газ без укладення договору розподілу природного газу, оскільки такий договір є публічним договором приєднання, вважається укладеним, у тому числі, з моменту сплати рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтвердженого споживання природного газу. Укладення такого договору є обов`язком позивача як споживача, споживання природного газу без його укладення не допускається, у разі відмови – споживач втрачає право використовувати природний газ із ГРМ.
Суд також враховує, що відповідно до положень пункту 4 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу.
У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Група споживання по кожному об`єкту побутового споживача, який розраховується за лічильником газу, визначається Оператором ГРМ згідно з цим Кодексом. Номер групи споживання зазначається Оператором ГРМ в персоніфікованих даних заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу та в рахунках Оператора ГРМ про сплату послуг за договором розподілу природного газу.
Крім того, відповідно до пункту 5 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем побутовий споживач має право не частіше одного разу на три місяці звернутись до Оператора ГРМ із заявою про проведення звіряння фактично використаних об`ємів природного газу та сплачених коштів за послуги розподілу природного газу. Оператор ГРМ на письмове звернення побутового споживача, не пізніше п`ятнадцяти робочих днів з дня отримання такого звернення, зобов`язаний провести з таким споживачем звіряння фактично використаних об`єктом споживача об`ємів природного газу. За результатами звіряння підписується відповідний акт. У разі виявлення розбіжностей між даними акта звіряння та даними Оператора ГРМ по особовому рахунку такого споживача проводяться коригування відповідно до підписаного акта звіряння фактично використаних об`єктом споживача об`ємів природного газу.
Наведені положення чинного законодавства покладають на споживача обов`язок щомісяця знімати та передавати Оператору ГРМ фактичні показання лічильника газу, а також наділяють правом звіряти фактично використані об`єми газу, вимагати їх коригування Оператором ГРМ.
Відповідно до пункту 2.1 Типового договору Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послуги з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі строки та порядку визначені цим Договором.
Згідно положень пунктів 6.1, 6.2 розділу VI Договору розподілу природного газу оплата вартості послуг Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу ГРМ.
Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.
Згідно підпункту 1 пункту 7.4 Договору Споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені Договором.
Відповідно до пункту 9 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача.
Згідно пунктом 8.1 Типового договору розподілу природного газу за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та чинним законодавством України.
Згідно частини першої, другої статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 Цивільного кодексу України).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 Цивільного кодексу України).
Частиною першою статті 714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 Цивільного кодексу України).
Згідно частини першої статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно зі статтею 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) здійснюється крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцями комунальних послуг є: послуг з постачання та розподілу природного газу - постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача.
Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні-послуги щомісяця , якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення договору.
Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач) (частини перша, друга статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Відповідно до висновку Верховного Суду викладеного, у постанові від 14.02.2018 у справі № 462/6393/15-ц, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26.09.2018 у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду від 06.11.2019 у справі № 642/2858/16.
Приписами статті 319 Цивільного кодексу України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує.
Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Судом встановлено, що в порушення умов зазначеного договору позивачкою не у повному обсязі було проведено оплату за послуги розподілу природного газу, внаслідок чого станом на 25.08.2025 утворилася заборгованість у розмірі 1096,47 гривень, яка у той же день була погашена.
Правильність здійсненого розрахунку перевірена судом та не викликає сумнівів.
Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що за позивачем рахувався борг за послуги розподілу природного газу у розмірі 1096,47 гривень. 
Доводи сторони відповідача про те, що позовна вимога представника позивача, адвоката Захаріїва Б.Д., є неналежним та не ефективним способом захисту її порушеного права, суд оцінює критично та зазначає, що Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 жовтня 2021 року по справі № 766/20797/18, провадження № 14-137цс20 зроблено правовий висновок про те, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права та примусове виконання обов`язку в натурі (пункти 1 і 5 частини другої статті 16 ЦК України) вимога про визнання боргу безпідставним є вимогою про визнання відсутності у постачальника права вимагати оплати донарахованого боргу та відсутності обов`язку (який кореспондує вказаному праву) у споживача з оплати такого боргу. Ця вимога є ефективним способом захисту інтересу боржника в юридичній визначеності у спірних правовідносинах. Ефективним способом захисту прав споживача є і вимога зобов`язати постачальника списати з особового рахунку споживача донараховану заборгованість, тобто про примусове виконання обов`язку в натурі. Її можна заявити як разом із вимогою про визнання боргу безпідставним, так і окремо. Задоволення цієї вимоги унеможливить виставлення постачальником рахунків на суму боргу, який споживач не визнає, за наявності невирішеного спору, або якщо суд визнав цей борг безпідставним.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Виходячи із вищевикладеного, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд–

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Івано-Франківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про визнання відсутності права вимагати сплати заборгованості – відмовити у повному обсязі.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Повне найменування учасників справи:
Позивач – ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач - Івано-Франківська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», код ЄДРПОУ 45371501, місцезнаходження: 76010 м. Івано-Франківськ, вул. Ленкавського, буд. 20.

Повний текст рішення складено та підписано 13 травня 2026 року.

Суддя Мелещенко Л.В.