ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2026	м. Дніпро	Справа № 904/1164/26	

Господарський суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Перової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи, матеріали справи 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР КОЗАК", 69096, м.Запоріжжя, вул.Дніпровські пороги, буд.19, кв.135, код ЄДРПОУ 44848575 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ДЕКОРТ", 53400, Дніпропетровська область, м.Марганець, вул.Хліборобів, буд.30, кімн.3, код ЄДРПОУ 23365572 
про стягнення заборгованості 
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР КОЗАК" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ДЕКОРТ" про стягнення заборгованості у розмірі 119 357,07 грн, 3 % річних у розмірі 12 164,61 грн, інфляційних втрат у розмірі 42 684,62 грн, судового збору розмірі 2 662,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2026 справу № 904/1164/26 передано на розгляд судді Перовій О.В.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.
Щодо дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом.
Відповідно до частини третьої статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
Частиною сьомою статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Судом було з`ясовано, що відповідач має зареєстрований електронний кабінет в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, тому ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2026 була направлена відповідачу до його електронного кабінету, про що свідчить довідка про доставку електронного листа від 16.03.2026.
За змістом частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:
1) день вручення судового рішення під розписку;
2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;
3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;
4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;
5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Суд з`ясував, що відповідно до довідки про доставку електронного листа ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2026 була доставлена до електронного кабінету відповідача 16.03.2026 о 20:21.
З урахуванням положень частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу суду від 16.03.2026 відповідач отримав 17.03.2026.
Крім того, суд наголошує, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" убачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.
Так, згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, зокрема, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2026 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/134830828) надіслано судом 16.03.2026, зареєстровано в реєстрі 16.03.2026 та забезпечено надання загального доступу 17.03.2026, тобто завчасно; отже у позивача та відповідача були всі дані, необхідні для пошуку та відстеження руху справи, а також поданими у ній заявами по суті справи, а також реальна можливість отримання такої інформації також із вказаного відкритого джерела (у Єдиному державному реєстрі судових рішень).
Отже відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі.
Так, ухвалою суду від 16.03.2026, з урахуванням вимог частини восьмої статті 165 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Ураховуючи встановлену судом вище дату отримання ухвали суду відповідачем (17.03.2026), граничним строком для подання відзиву на позовну заяву було 01.04.2026.
Також судом були враховані положення, встановлені Нормативами і нормативними строками пересилання поштових відправлень та поштових переказів, затвердженими наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 за № 173/24950, відповідно до яких нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2; між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3; між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.
Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву.
Зважаючи на предмет та підстави позову у даній справі, суд доходить висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.
Більше того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись за рахунок порушення права позивача на розумність строків розгляду справи судом (на своєчасне вирішення спору судом), що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини другої статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Отже статтею 248 Господарського процесуального кодексу України законодавець визначив межі розумного строку для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, а саме: не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Крім того, згідно з частинами другою, третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Ураховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.
Відповідно до частини восьмої статті 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

08.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "Палівенерго" (далі – постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ДЕКОРТ" (далі – відповідач, споживач) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № 44Д (далі – договір). 
Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів (пункт 1.1. договору). 
За цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (пункт 2.1. договору). 
Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії (пункт 2.2. договору). 
Початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до цього договору (пункт 3.1. договору). 
Споживач має право вільно змінювати постачальника відповідно до процедури, визначеної ПРРЕЕ, та умов цього договору (пункт 3.2. договору). 
Постачальник за цим договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору (пункт 3.3. договору). 
Цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору (пункт 13.1. договору). 
Відповідно до пункту 11 комерційної пропозиції до договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток № 2)договір діє з 08.01.2021 до 28.02.2022. Якщо за один місяць до закінчення терміну дії даного договору жодною зі сторін не буде заявлено про відмову від договору або перегляд його умов, Договір вважається продовженим на наступний рік. У разі, якщо на момент подання заяви-приєднання до договору на об`єкт споживача було припинено/призупинено постачання електричної енергії або надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, то постачання здійснюється після відновлення, у встановленому законодавством порядку, надання відповідних послуг.
До договору сторонами було підписано додатки №№ 1, 2.
Згідно актів-рахунків купівлі продажу електричної енергії № 44Д/1090 від 28.02.2022 (строк сплати 18.03.2022) заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ДЕКОРТ" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "Палівенерго" складає 66 682,25 грн, № 44д/1489 від 31.03.2022 (строк сплати 19.04.2022) складає 178 228,49 грн.
04.08.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "Палівенерго" (далі – первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР КОЗАК" (далі – новий кредитор, позивач) укладено договір про відступлення права вимоги № 16 (далі – договір відступлення). 
Відповідно до пункту 1 договору відступлення первісний кредитора відступає, а новий кредитор набуває право вимоги належне первісному кредиторові у відповідності із:
- договором № 44Д від 08.01.2021 (далі іменується "Основний договір"), укладеним між первісним кредитором та ТОВ "ВКФ "ДЕКОРТ" (далі іменується "Боржник").
За цим договором новий кредитор набуває право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошових коштів у розмірі 119 357,07 грн (пункт 1.2. договору відступлення).
Право вимоги, що відступається за цим договором, оцінене сторонами в сумі 59 678,53 грн (пункт 2.1. договору відступлення). 
Первісний кредитор відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги. але не відповідає за невиконання боржником його обов`язків (пункт 3.1. договору відступлення). 
З моменту набрання чинності цим договором незалежно від виконання боржником його обов`язків перед новим кредитором, у первісного кредитора виникає право вимоги до нового кредитора щодо погашення (компенсації) зобов`язання в розмірі, передбаченим пунктом 2.1. цього договору (пункт 3.2. договору відступлення).
Новий кредитор зобов`язаний сплатити визначене пунктом 2.1. договору зобов`язання 59 678,53 грн на користь первісного кредитора у строк до 31.12.2025 (пункт 3.3. договору відступлення).
Первісний кредитор зобов`язаний передати новому кредитору документи, що підтверджуються право вимоги до боржника, в момент підписання сторонами цього договору (пункт 4.1. договору відступлення). 
Первісний кредитор протягом шести місяців з дати укладання цього договору зобов`язаний передати письмове повідомлення боржнику про відступлення права вимоги за цим договором новому кредитору (пункт 4.2. договору відступлення).
У разі повернення права вимоги первісному кредитору до боржника, новий кредитор має право вимагати виконання обов`язків первісним кредитором, вказаних у розділі 5 даного договору (пункт 4.4. договору). 
Додатковою угодою від 05.08.2022 до договору про відступлення права вимоги від 04.08.2022 № 16 ТОВ "ВІЛЬНА ЕНЕРГЕТИІНА КОМПАНІЯ "ПАЛІВЕНЕРГО" (первісний кредитор) та ТОВ "ІНТЕР КОЗАК" (новий кредитор) вирішили вирішили внести зміни до договору про відступлення права вимоги від 04.08.2022 № 16 про наступне:
1. Сторони вирішили викласти пункт 2.1. договору в такій редакції: "Право вимоги, що відступається за цим договором, оцінене сторонами в сумі 70 000,00 грн (сімдесят тисяч грн)".
2. Пункт 3.3 договору викласти в такій редакції: "Новий кредитор зобов`язаний сплатити визначене пунктом 2.1. договору зобов`язання у розмірі 70 000,00 грн (сімдесят тисяч грн) на користь первісного кредитора у строк до 31.12.2025 року".
3. Решта положень договору залишаються чинними у попередній редакції, і сторони підтверджують свої зобов`язання за ними.
4. Цю додаткову угоду укладено у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному примірнику для кожної зі сторін.
5. Ця додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання та є невід`ємною частиною.
Договори та додатки до них підписані сторонами та скріплені печатками без зауважень та заперечень до них.
ТОВ "ІНТЕР КОЗАК" сплатило суму у розмірі 70 000,00 грн за відступлення права вимоги згідно договору про відступлення права вимоги № 16, про що свідчить платіжна інструкція від 05.08.2022 № 89269. 
За даними Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "Палівенерго" станом на 31.12.2022 заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ДЕКОРТ" складає 119 357,07 грн.
23.01.2023 ТОВ "Вільна енергетична компанія "Палівенерго" на адресу відповідача направлено повідомлення про зміну кредитора та погашення новому кредитору заборгованості у розмірі 119 357,07 грн. Згадане повідомлення було залишено відповідачем без відповіді. 
24.01.2023 ТОВ "ІНТЕР КОЗАК" на адресу відповідача направлено повідомлення про погашення заборгованості у розмірі 119 357,07 грн. Згадане повідомлення було залишено відповідачем без відповіді. 
Листом від 07.08.2025 ТОВ "ІНТЕР КОЗАК" просив відповідача сплатити заборгованість у розмірі 119 357,07 грн. Згаданий лист був залишений відповідачем без відповіді. 
Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості у розмірі 119 357,07 грн, 3 % річних у розмірі 12 164,61 грн та інфляційних втрат у розмірі 42 684,62 грн. 
Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин укладення договору про постачання електричної енергії споживачу від 08.01.2021 № 44Д, договору про відступлення права вимоги від 04.08.2022 № 16, правомірність заявленої до стягнення заборгованості у розмірі 119 357,07 грн, 3 % річних у розмірі 12 164,61 грн та інфляційних втрат у розмірі 42 684,62 грн.
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи у їх сукупності, ураховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі з огляду на таке.
Згідно із частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У відповідності до приписів статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлене договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора в зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Отже, отримання згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні є обов`язковою передумовою здійснення такої заміни, якщо ця умова погоджена сторонами договору, за яким здійснюється заміна кредитора, або така умова прямо визначена законом.
Правочин щодо заміни кредитора в зобов`язанні вчиняється в такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (стаття 513 ЦК України).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом.
За статтею 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Матеріали справи не містять доказів того, що спірні договори визнавалися недійсними у судовому порядку.
Так, пунктом 4.2. договору про відступлення права вимоги від 04.08.2022 № 16 погоджено, що первісний кредитор протягом шести місяців з дати укладання цього договору зобов`язаний передати письмове повідомлення боржнику про відступлення права вимоги за цим договором новому кредитору. 
Судом встановлено, що 23.01.2023 ТОВ "Вільна енергетична компанія "Палівенерго" повідомило відповідача про зміну кредитора. 
Доказами прав нового кредитора у зобов`язанні є документи, які засвідчують права, що передаються, та інформація, яка є важливою для їх здійснення, тобто право вимоги за основним зобов`язанням переходить в момент передачі оригіналів документів, які є доказами права вимоги.
З доданих до позовної заяви документів убачається, що за договором про постачання електричної енергії споживачу від 08.01.2021 № 44Д Товариством з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "Палівенерго" виставлені Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ДЕКОРТ" акти-рахунки купівлі продажу електричної енергії № 44Д/1090 від 28.02.2022 на суму 66 682,25 грн, № 44д/1489 від 31.03.2022 на суму 178 228,49 грн.
Згідно акту звірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "Палівенерго" станом на 31.12.2022 заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ДЕКОРТ" складає суму у розмірі 119 357,07 грн. Зазначений акт звірки підписаний лише Товариством з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "Палівенерго". 
Відповідно до умов пункту 2.1. додаткової угоди від 05.08.2022 до договору про відступлення права вимоги від 04.08.2022 № 16 ТОВ "ІНТЕР КОЗАК" сплатило ТОВ "Вільна енергетична компанія "Палівенерго" право вимоги до ТОВ "ВКФ "ДЕКОРТ" за договором про постачання електричної енергії споживачу від 08.01.2021 № 44Д у розмірі 119 357,07 грн.
Отже право вимоги до ТОВ "ВКФ "ДЕКОРТ" за договором про постачання електричної енергії споживачу від 08.01.2021 № 44Д перейшло від ТОВ "Вільна енергетична компанія "Палівенерго" до ТОВ "ІНТЕР КОЗАК".
Станом на день прийняття рішення у справі заборгованість складає 119 357,07 грн, яка підтверджується матеріалами справи та підлягає до стягнення. 
Щодо стягнення 3 % річних у розмірі 12 164,61 грн за період з 04.08.2022 по 26.12.2025 та інфляційних втрат у розмірі 42 684,62 грн за період з жовтня 2022 по листопад 2025. 
Положеннями статті 611 ЦК України встановлено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За приписами статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Статтею 617 ЦК України встановлено підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, а саме: особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
Особливості регулювання грошових зобов`язань встановлено статтею 625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів.
Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 ЦК України). 
Перевіривши розрахунок, наданий позивачем, суд доходить висновку, що він є правомірним, обґрунтованим, арифметично правильним, відповідає вимогам чинного законодавства, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.
Контррозрахунок відповідач не надав. 
Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з частиною першою статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 119 357,07 грн, 3 % річних у розмірі 12 164,61 грн, інфляційних втрат у розмірі 42 684,62 грн. 
Щодо судових витрат. 
Згідно із частиною першою статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно із частиною третьою статті 4 Закону України “Про судовий збір” при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Оскільки при зверненні до Господарського суду Дніпропетровської області через систему “Електронний суд” заявлено вимогу майнового характеру (174 206,30 грн), то позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 06.03.2026 № 59. 
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у справі покладається на відповідача у розмірі 2 662,408 078,85 грн.
Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР КОЗАК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ДЕКОРТ" про стягнення заборгованості задовольнити у повному обсязі. 

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ДЕКОРТ", 53400, Дніпропетровська область, м.Марганець, вул.Хліборобів, буд.30, кімн.3, код ЄДРПОУ 23365572 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР КОЗАК", 69096, м.Запоріжжя, вул.Дніпровські пороги, буд.19, кв.135, код ЄДРПОУ 44848575 заборгованість у розмірі 119 357,07 грн (сто дев`ятнадцять тисяч триста п`ятдесят сім гривень 07 копійок), 3 % річних у розмірі 12 164,61 грн (дванадцять тисяч сто шістдесят чотири тисячі 61 копійка), інфляційні втрати у розмірі  42 684,62 грн (сорок дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 62 копійки) та судовий збір у розмірі 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок). 

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 01.05.2026

Суддя О.В. Перова