УХВАЛА

30 квітня 2026 року 
м. Київ

справа №560/14295/25
адміністративне провадження № К/990/16284/26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Хохуляка В.В.,
суддів: Бившевої Л.І.,  Ханової Р.Ф., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.12.2025 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2026 у справі №560/14295/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Летичів Агро» до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування рішень,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Летичів Агро» звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування рішень від 06.05.2025 форми «Р» №9853/2201-0701 про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість за податковим зобов`язанням в сумі 2 732 094 грн та штрафними санкціями в сумі 273 209,40 грн; форми «В4» №9854/2201-0701 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 563 871 грн; від 18.07.2025 форми «Р» №17291/2201-0701 про збільшення грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за податковим зобов`язанням в сумі 459 555,93 грн та штрафними санкціями в сумі 29 495,11 грн; форми «ПС» №17292/2201-0701 про застосування штрафу в розмірі 88 740 грн (не подання повідомлення форми 20-ОПП по 87 об`єктам).

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.12.2025 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми «Р» від 06.05.2025 № 9853/2201-0701 в частині визначення Товариству з обмеженою відповідальністю «Летичів Агро» суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість: за податковими зобов`язаннями у розмірі 1 633 грн; за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 163 грн, щодо завищення податкового кредиту за грудень 2021 року на суму 1 633 грн, у зв`язку з віднесенням до його складу сум податку на додану вартість за податковою накладною Товариства з обмеженою відповідальністю «Буд-Імперіал» № 98 від 09.10.2020 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2026 рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.12.2025 скасовано в частині відмови у задоволенні вимог адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Летичів Агро». 
Прийнято в цій частині нову постанову, якою адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Летичів Агро» задоволено частково. Визнати протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми «Р» від 06.05.2025 № 9853/2201-0701 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 288 633,80 грн в тому числі на 261 875,80 грн за основним платежем та на 261 875,80 грн за штрафними санкціями. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми «В4» № 9854/2201-0701 про-зменшення розміру від`ємного значення податку на додану вартість на суму 563 871 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми «Р» № 17291/2201-0701 від 18.07.2025 про збільшення грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за податковим зобов`язанням в сумі 459 555,93 грн та штрафними санкціями в сумі 29 495,11 грн.
В задоволенні решти вимог адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Летичів Агро», відмовлено. В решті рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.12.2025 залишено без змін.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Головне управління ДПС у Хмельницькій області 10.04.2026 звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Берназюк Я.О., судді: Бевзенко В.М., Шевцова В.М.

До початку розгляду скарги по суті суддя-доповідач Берназюк Я.О., судді: Бевзенко В.М., Шевцова В.М. заявили самовідводи щодо розгляду цієї касаційної скарги, які мотивовані тим, що зазначена касаційна скарга була передана колегії суддів без дотримання порядку, встановленого статтею 31 КАС України, а саме: без дотримання принципу спеціалізації.

Ухвалою Верховного Суду від 20.04.2026 задоволено заяви суддів про самовідвід.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Хохуляк В.В., судді: Бившева Л.І., Ханова Р.Ф.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Підставами касаційного оскарження скаржником вказано п. 1 ч. 4 статті 328 КАС України, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку. 

Скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано п.198.6 ст.198, п.п. «і» п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України (неправомірне формування податкового кредиту по податкових накладних, які містять помилки в «коді товару згідно з УКТ ЗЕД»), без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 16.01.2021 по справі № 120/15977/21-а.

За приписами пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 №3262, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень з`ясовано, що вирішуючи даний спір суд апеляційної інстанції переглянув рішення суду першої інстанції з урахуванням правових позицій Верховного Суду.

Суд апеляційної інстанції врахував висновок Верховного Суду викладений у постанові від 24.05.2019 у справі №826/7423/16, у якому зазначено, що наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер. 

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентом, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Як встановлено судом апеляційної інстанції найменування товару в податковій накладній, що збігається з найменуванням у наданих позивачем документах первинного бухгалтерського обліку, достатні для ідентифікації фактично здійсненої господарської операції, що є підставою для віднесення суми ПДВ до податкового кредиту.

Таким чином, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про часткове задоволення позову є правомірним.

Отже, Верховний Суд вважає, що доводи, наведені скаржником у касаційній скарзі не є достатніми для відкриття касаційного провадження у справі на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України. Висновки судів першої і апеляційної інстанцій відповідають висновкам Верховного Суду, постанови про відступлення від яких немає, і колегія суддів не вважає за необхідне відступити від таких у цій справі, у зв`язку з чим у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.12.2025 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2026 у справі №560/14295/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Летичів Агро» до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування рішень.

Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк
Л.І. Бившева 
 Р.Ф. Ханова 
Судді Верховного Суду