ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
10 червня 2026 року 	Справа № 280/3189/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 
до Головного управління ДПС у Запорізькій області 
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі – відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправними (частково) податкові повідомлення-рішення від 23.06.2025 року № 0539455-2411-0829, № 0539519-2411-0829, № 0539368-2411-0829, № 0539552-2411-0829, які підлягають скасуванню у відповідній частині на загальну суму 4260,00 гривень.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що загальна сума обчисленого ГУ ДПС у Запорізькій області податку у ППР від 23.06.2025 року становить 11103,70 гривень, але без врахування і застосування при розрахунках нульової ставки податку для квартири/квартир, загальна площа яких не перевищує 120 кв. метрів, чим порушено підпункт 266.7.1 пункту 266.7, підпункт 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПКУ та підпункт 2.5.2 пункту 2.5 частини 2 Положення про податок на майно. Покликається на те, що згідно Положення про податок на майно контролюючим органом має бути застосовано нульову ставку податку для нерухомого майна щодо квартири/квартир, загальна площа яких не перевищує 120 кв.м. Інформація в листі від 08.07.2025 року № 13-41-Л Департаменту фінансової та бюджетної політики Запорізької міської ради є цьому підтвердженням. Вважає, що дії ГУ ДПС у Запорізькій області безпідставно порушують законні права та інтереси позивача і суперечать пункту 3.1 статті 3 ПКУ, яким встановлено, що податкове законодавство України однаково складається, зокрема, і з Конституції України, і з Податкового кодексу, і з рішень органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків і зборів. Просить задовольнити позовні вимоги та скасувати оскаржувані податкові повідомлення-рішення.
17.04.2026 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№20608), в якому останній зазначає, що ПКУ не передбачено зміни розміру зменшення бази оподаткування об`єкта/об`єктiв житлової нерухомості, в тому числі їx часток, що перебувають у власності фізичних осіб, визначеної підпунктом 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПКУ. Зазначає, що ГУ ДПС у Запорізькій області сформовані податкове повідомлення – рішення по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки від 23.06.2025 року № 0539455-2411-0829, № 0539519-2411- 0829, № 0539368-2411-0829, № 0539552-2411-0829, з урахуванням пільги у вигляді зменшення бази оподаткування на 60 м2. Покликається на те, що у разі суперечності між нормами Податкового кодексу України та іншими нормативно-правовими актами, перевага надається нормам цього кодексу, оскільки вони є актами загальнодержавного рівня, що регулюють відносини. Вважає, що позовні вимоги позивача в даній справі є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Просить у задоволенні позову відмовити.
Ухвалою суду від 14.04.2026 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/3189/26. Призначено розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.
Приписами ч. 4 ст. 243 КАС України визначено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
У зв`язку з перебуванням судді Максименко Л.Я. у щорічній відпустці, справу розглянуто у перший робочий день, 01.09.2025.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.
За даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, позивачу на праві приватної власності належать об`єкти житлової нерухомості, а саме:
- квартира, загальною площею 36,88 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ;
- квартира, загальною площею 74,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 ;
- квартира, загальною площею 53,78 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 ;
- квартира, загальною площею 50,93 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 .
Отже, чотири квартири, що належали позивачу, в тому числі, у спірному періоді мають загальну площу 216,39 кв.м.
Зазначені факти сторонами не заперечуються.
ГУ ДПС у Запорізькій області 23.06.2025 були сформовані податкові повідомлення-рішення форми “Ф” на вищезазначені об`єкти житлової нерухомості по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2024 рік: № 0539552-2411-0829 на суму 1892,44 грн., № 0539368-2411-0829 на суму 3838,24 грн., № 0539455-2411-0829 на суму 2759,63 грн., № 0539519-2411-0829 на суму 2613,39 грн.
ОСОБА_1 оскаржив вказані податкові повідомлення-рішення адміністративному порядку до Державної податкової служби України.
Проте, рішенням ДПС України про результати розгляду від 24.03.2026 року №7603/6/99-00-06-01-02-06, скаргу було залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення – без змін.
Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України, у редакції на час спірних правовідносин).
Пунктом 6.3 статті 6 ПК України визначено, що сукупність загальнодержавних та місцевих податків та зборів, що справляються в установленому цим Кодексом порядку, становить податкову систему України.
Статтею 265 ПК України встановлено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.
Порядок нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки визначено статтею 266 ПК України.
Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Приписи пп.266.2.1 п.266.1 ст. 266 ПК України визначають, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Підпунктами 266.3.1 та 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України визначено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
З матеріалів справи встановлено, що позивачу на праві приватної власності належать об`єкти нерухомого майна: квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 36,88 м2; квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа 74,8 м2; квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_4 , загальна площа 50,93 м2; квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , загальна площа 53,78 м2., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру відчуження об`єктів нерухомого майна
Відповідно до підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:
а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;
б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;
в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.
Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).
Згідно з підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Так, рішенням Запорізької міської ради від 28.01.2015 за №5 “Про встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки)” затверджено Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки).
До вказаного Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки), затвердженого 28.01.2015 рішенням Запорізької міської ради №5 (надалі - Положення про податок на майно), на час спірних правовідносин внесено зміни Рішеннями Запорізької міської ради від 30.06.2015 за №5, від 26.02.2016 за №30, від 25.08.2016 за №50, від 21.12.2016 за №49, від 26.04.2017 за №51, від 27.05.2020 за №49.
Відповідно до п.2.4.1. Положення про податок на майно (у редакції протягом спірних періодів), база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів. Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).
Згідно п. 2.5.2 Положення про податок на майно, ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, становить 1% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування, за винятком об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, для яких встановлюється нульова ставка податку, а саме:
-квартири/квартир, загальна площа яких не перевищує 120 кв. метрів;
-будинку/будинків, загальна площа яких не перевищує 250 кв. метрів;
-різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири /квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток, загальна площа яких не перевищує 370 кв. метрів).
Вказане рішення не скасовано в судовому або іншому порядку, внаслідок чого є обов`язковим як для позивача, так і для відповідача у справі.
Суд враховує висновок Верховного Суду викладений в постанові від 15.05.2019 у справі №825/1496/17, відповідно до якого, встановлення місцевих податків і зборів входить до компетенції органів місцевого самоврядування, податковий же орган, яким є відповідач у справі, наділений повноваженнями по застосуванню в межах своєї компетенції вже прийнятих нормативно-правових актів, в тому числі рішень органів місцевого самоврядування, норми яких є чинними на час їх застосування та є обов`язковими.
Згідно пп.266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України, податкове повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Таким чином, аналізуючи вищевказані положення ПК України та Положення про податок на майно, суд висновує, що нульова ставка податку встановлюється для об`єктів житлової нерухомості, зокрема, квартир незалежно від їх кількості площа яких не перевищує на 120 кв. метрів, в інших випадках обома нормативними актами передбачено зменшення бази оподаткування для квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів.
Як було встановлено судом у приватній власності позивача перебувають квартири у м.Запоріжжі загальною площею 216,39 кв.м., тобто сумарна площа квартир позивача перевищує 120 кв.м.
В той же час, відповідачем при розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2024 рік, застосовано пільгу у вигляді зменшення бази оподаткування в розмірі 60 кв.м., а не 120 кв.м. Проти вказаного факту відповідач не заперечує.
Враховуючи те, що в розумінні положень підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПКУ Запорізькій міській раді делеговано право встановлення ставок податку для об`єктів житлової нерухомості, то квартири, що знаходяться у місті Запоріжжя та перебувають у власності фізичних осіб загальною площею до 120 кв.м., згідно з Положенням про податок на майно, затвердженого 28.01.2015 рішенням Запорізької міської ради №5, оподатковуються за ставкою у розмірі 0 (нуль) відсотків.
Отже, згідно Положення про податок на майно до позивача має бути застосована пільга у вигляді зменшення бази оподаткування на 120 кв.м.
Про необхідність врахування контролюючими органами у своїй діяльності рішень органів місцевого самоврядування щодо пільг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, вказано Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах, наприклад - від 06.12.2022 у справі №2140/1892/18 (адміністративне провадження №К/9901/15199/19); від 27.06.2023 у справі №804/15401/15 (адміністративне провадження №К/9901/24913/18).
Також, суд звертає увагу на те, що станом на день прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень рішення міської ради м. Запоріжжя №5 від 28.01.2015 про затвердження Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та №30 від 26.02.2016, якими встановлено нульову ставку податку для квартир площа яких не перевищує 120 кв.м., не скасоване, а відтак - є діючим нормативно-правовим актом України і повинне застосовуватись до правовідносин, які є предметом розгляду по даній справі.
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 06.11.2018 у справі №817/2019/17, фізичним особам - платникам податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів житлової нерухомості податок нараховується виходячи із бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, з урахуванням обмежень, встановлених підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України, пільги органів місцевого самоврядування з неоподатковуваної площі таких об`єктів (у разі її встановлення) та відповідної ставки податку.
Крім того, за висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 15.05.2019 у справі №825/1496/17, встановлення місцевих податків і зборів входить до компетенції органів місцевого самоврядування, податковий же орган, яким є відповідач у справі, наділений повноваженнями по застосуванню в межах своєї компетенції вже прийнятих нормативно-правових актів, в тому числі рішень органів місцевого самоврядування, норми яких є чинними на час їх застосування та є обов`язковими.
Разом з тим, суд враховує правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду викладену в постанові від 02 листопада 2023 року у справа №580/686/21, з подібного спору, в якій Суд зазначив, що: “…відповідно до пункту 2 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Наслідком встановлення судом невідповідності частини рішення суб`єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства є визнання такого акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено, названо) та що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення. Зокрема, частково протиправним можна визнати якусь частину, пункт, речення рішення або рішення в частині нарахування певної суми окремого виду податку чи збору, накладення штрафних (фінансових) санкцій в якійсь сумі.
Більш того, статтею 60 ПК України прямо встановлено компетенцію суду щодо зменшення суми грошового зобов`язання, якщо судом встановлено часткове неправомірне її нарахування. В такому випадку, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, то таке податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, а податковим органом направляється платнику податків податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання.
В протилежному випадку, платник податку фактично звільняється від сплати податку.
Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що з урахуванням усього вищевказаного, суди попередніх інстанцій зробили помилковий висновок щодо результату вирішення спору й визнали протиправним та скасували податкове повідомлення-рішення від 20.10.2020 №419/2300070210 в цілому, а не в частині сум податкових зобов`язань, які контролюючим органом визначені безпідставно…”.
Беручи до уваги зазначену правову позицію, суд зазначає, що позивач є власником квартир, сумарна площа яких перевищує 120 кв.м., а тому з урахуванням пільги у розмірі наведеної площі, а не 60 кв.м., як то було визначено відповідачем при прийнятті спірних податкових повідомлень-рішень, позивач зобов`язаний був сплатити податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за площу 96,39кв.м. (216,39 кв.м. -120 кв.м.).
Як вже зазначалось судом вище, ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, становить 1% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.
Станом на 01 січня 2024 року мінімальна заробітна плата становила 7100 грн.
Таким чином, ставка податку за 1 кв.м. становить 71,00 грн.
Так, загальна площа квартири за адресою: АДРЕСА_1 становить 36,88 кв.м., питома вага площі цієї квартири становить 0,1704 (36,88:216,39).
Аналогічно розрахована питома вага площі інших квартир, а саме:
за адресою: АДРЕСА_2 , (загальна площа 74,80), питома вага площі становить 0,3456;
за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд.53 кв.53 (загальна площа 53,78), питома вага площі становить 0,2485;
за адресою: м. Запоріжжя, пр. Преображенського, буд.31 кв.143 (загальна площа 50,93), питома вага площі становить 0,2354.
Відтак, належна сума податкового зобов`язання за квартири становить:
за адресою: АДРЕСА_1 – 1166,16 грн. (96,39*71,00 грн.*0,1704). Отже, податкове повідомлення-рішення від 23.06.2025 за № 0539552-2411-0829 підлягає скасуванню на суму 726,28 грн. (1892,44 грн. – 1166,16 грн.);
за адресою: АДРЕСА_2 – 2365,86 грн. (96,39*71,00 грн.*0,3457). Отже, податкове повідомлення-рішення від 23.06.2025 за № 0539368-2411-0829 підлягає скасуванню на суму 1472,38 грн. (3838,24 грн. – 2365,86 грн.);
за адресою: АДРЕСА_3 – 1700,66 грн. (96,39*71,00 грн.*0,2485). Отже, податкове повідомлення-рішення від 23.06.2025 № 0539455-2411-0829 підлягає скасуванню на суму 1058,97 грн. (2759,63 грн. – 1700,66 грн.);
за адресою: АДРЕСА_4 – 1611,00 грн. (96,39*71,00 грн.*0,2354). Отже, податкове повідомлення-рішення від 23.06.2025 № 0539519-2411-0829 підлягає скасуванню на суму 1002,39 грн. (2613,39 грн. – 1611,00 грн.).
Таким чином, оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню у відповідній частині.
Щодо посилання відповідача на лист Державної регуляторної служби України від 11.08.2021 за вих.№5849/0/20-21, то суд не може прийняти до уваги вказаний лист, оскільки: лист є лише доказом листування між конкретними особами; у листі висвітлюється власна позиція Державної регуляторної служби України; суд не може у межах даної справи перевірити правомірність прийняття Запорізькою міською радою Рішень щодо податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) це не є предметом спору у даній справі.
Водночас, відповідачем не надано до суду доказів того, що наведені Рішення Запорізької міської ради щодо податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) не були чинними на час прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та зазначених у них податкового періоду.
Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
Згідно з ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 1331,20 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, – задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області (69035, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 166 , код ЄДРПОУ 44118663) форми “Ф” по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2024 рік від 23.06.2025:
№ 0539552-2411-0829 в частині визначення податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у розмірі 726 (сімсот двадцять шість) грн. 28 коп.;
№ 0539368-2411-0829 в частині визначення податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у розмірі 1472 (одна тисяча чотириста сімдесят дві) грн. 38 коп.;
№ 0539455-2411-0829 в частині визначення податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у розмірі 1058 (одна тисяча п`ятдесят вісім) грн. 97 коп.
№ 0539519-2411-0829 в частині визначення податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у розмірі 1002 (одна тисяча дві) грн. 39 коп.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , ІПН НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (69035, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 166 , код ЄДРПОУ 44118663) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 коп.  
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Рішення у повному обсязі складено та підписано 10.06.2026.

Суддя Л.Я. Максименко